Справа № 594/304/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу щодо кримінального провадження, відомості про яке внесено 11 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в:

09 жовтня 2024 року близько 18 год. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинковолодіння АДРЕСА_1, під час конфлікту з ОСОБА_8 , не передбачаючи падіння останньої, хоча повинен був та міг це передбачити, діючи з необережності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, лівою рукою наніс їй два удари в область обличчя, в результаті чого вона впала на землю та отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки із зміщенням уламків, яке за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що супроводжується довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. При цьому, суду показав, що проживає в смт. Мельниця-Подільська, де по сусідству проживала ОСОБА_9 . 09 жовтня 2024 року біля 18 год. побачив, що вона йде вулицею. На той час знаходився у дворі свого господарства, де займався побутовими справами. З ОСОБА_10 фактично перебував у неприязних відносинах - між ним часто виникали сварки з різного роду причин. Крім того, напередодні його сусід ОСОБА_11 повідомив, що також сварився з потерпілою, тому просив, щоб він налякав її. Тому, на той момент вийшов на вулицю, підійшов до ОСОБА_10 та вдарив її двічі рукою в обличчя, та відразу ж відбіг до свого господарства. При цьому, нічого їй не казав. Після цього ОСОБА_10 впала на купу щебеню та лежала. Після цих подій з ОСОБА_10 не спілкувався, про те, що вона була в лікарні не знав. Тому і не намагався з нею примиритись.

Цивільний позов пред`явлений прокурором визнав в повному об`ємі.

Цивільний позов пред`явлений потерпілою ОСОБА_12 - дочкою ОСОБА_8 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнав. При цьому, просив суд врахувати, що витрати пов`язані з лікуванням несла ОСОБА_8 , а не потерпіла - принаймі доказів цього не надано. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її смерть настала від ішемічної хвороби серця, яка ускладнилась розвитком гострої серцево-судинної недостатності, що не перебуває у причинному зв`язку з подіями, які мали місце за його участі 09.10.2024 року, а тому, моральні страждання, які ОСОБА_12 зазнала у зв`язку зі смертю матері, у даному випадку, жодним чином не можуть бути підставою для стягнення з нього 150000 грн. як компенсації за спричинені моральні страждання.

Потерпіла ОСОБА_12 суду показала, що є дочкою ОСОБА_8 . Мати та обвинувачений протягом останніх 25 років перебували у неприязних відносинах. На момент події перебувала за кордоном - працює у Польші, де її і повідомили про інцендент. Через три дні повернулась в Україну, мати знаходилась у лікарні. Виключно з її слів знає про обставини конфлікту - коли йшла по вулиці ОСОБА_7 підбіг ззаду, сказав, що її тут кінець чекає, після чого кинув на землю та копав, і саме тому у неї і пошкодився суглоб. Під час побоїв кричала, тому вибігли сусіди. Коли приїхала операцію матері вже зробили, кошти в сумі 78000 грн. на заміну суглобу надала невістка. Після приїзду постійно відвідувала мати у лікарні, на що витрачала кошти для проїзду з с. Вільховець, де проживає, до лікарні у м.Чортків. Крім того, несла всі витрати пов`язані з придбанням ліків та інших медичних препаратів. Операція не була успішна, суглоб не прижився, треба було робити ще операцію. Саме такий стан речей призвів до смерті матері - спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 призвело до перелому, подальшого оперативного втручання по заміні суглобу, негативних наслідків, що потягли смерть матері. До моменту конфлікту мати проживала в смт. Мельниця-Подільська, потреби у сторонньому догляді не мала, вела повноцінне, як для свого віку життя, тому її смерть є непоправною втратою як для неї, так і онуків, правнуків, призвела до моральних страждань.

Пред`явлений цивільний позов щодо стягнення 92352,96 грн. матеріальної та 150 000 грн. моральної шкоди - підтримала повністю.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що протягом 8 років разом з сім`єю проживає у АДРЕСА_2 , де по сусідству проживає обвинувачений ОСОБА_7 та проживала покійна ОСОБА_8 . Ввечері 09.10.2024р., перебуваючи у будинку, почув, що на вулиці дуже гавкають собаки та кричить жінка, яка просила допомоги. Тому сказав жінці щоб вибігла на вулицю, а сам пішов слідом - має поранення, тому швидко рухатись не може. Коли вийшов побачив, що на землі, під забором сусідів лежала ОСОБА_9 , вона стогнала, не могла піднятись. Дружина підняти її теж не могла. Згодом підійшли ще сусіди, тоді всі разом її підняли. Вона жалілася на біль. Неподалік, біля свого господарства стояв ОСОБА_15 . Знає, шо між ними постійно виникали сварки, конфлікти, але зважаючи на тривалість таких, фактично ніхто з сусідів вже і не цікавився чого вони виникають і не звертав уваги на їх суперечки. Не чув, щоб потерпіла говорила чому впала. Так як ОСОБА_10 скаржилась на біль, зателефонував на швидку, там сказали ще зателефонувати у поліцію, що і зробив.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що разом з сім`єю проживає у АДРЕСА_2 , де по сусідству проживає обвинувачений ОСОБА_7 та проживала покійна ОСОБА_8 . Коли, ввечері 09.10.2024р., почувши крики, вибігла на вулицю побачила, що ОСОБА_10 лежить на землі. ОСОБА_7 стояв біля свого господарства. Вони ще щось так ніби перекрикувались між собою. ОСОБА_10 сказала, що була сварка з ОСОБА_17 . При цьому, вона називала його злодюгою, крадієм. Більше про нього нічого не казала. На крик вийшли і інші сусіди, то разом з ними підняли її та посадили на крісло. ОСОБА_10 жалілась на біль і те, що не може встати. Коли приїхала швидка та поліція не бачила, так як на той час пішла додому.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що проживає у АДРЕСА_2 , де по сусідству проживає обвинувачений ОСОБА_7 та проживала покійна ОСОБА_8 . Ввечері 09 жовтня 2024 року, повертаючись додому, побачила на вулиці ОСОБА_10 , яка лежала на землі, та біля неї ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Коли підійшла до неї, вона сказала, що її побив ОСОБА_21 . Намагалась її підняти, проте, не змогла. Тоді зателефонувала до свекрухи ОСОБА_22 та попросила, щоб вона вийшла. Ще підійшла і ОСОБА_23 . Тоді всі разом підняли її та посадили на крісло. ОСОБА_10 охала і скаржилась на те, що не може стояти. Викликали швидку, яка її і забрала. Про відносини між нею та ОСОБА_24 не знає.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що проживає у АДРЕСА_2 , де по сусідству проживає обвинувачений ОСОБА_7 та проживала покійна ОСОБА_8 . Останні тривалий час перебували у неприязних стосунках, часто сварилися, конфліктували. ОСОБА_10 проживала одна, її дочка ОСОБА_26 жила у с. Вільховець, часто перебувала на заробітках у Польші. 09 жовтня 2024 року ввечері зателефонувала невістка та попросила її вийти на вулицю. Там побачила, що ОСОБА_10 лежить на землі, коли підійшла та запитала у неї, що трапилось, вона сказала, що її побив ОСОБА_27 , був п`яний, копав у голову і по ногах. ОСОБА_28 на місці події не було, останнього бачила, як на той момент, виглядав з свого двору. Так, як ОСОБА_10 не змогли підняти на ноги, вона скаржилась на біль, викликали швидку, яка її забрала до лікарні.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що проживає у АДРЕСА_2 , де по сусідству проживає обвинувачений ОСОБА_7 та проживала покійна ОСОБА_8 . Останні тривалий час перебували у неприязних стосунках, часто сварилися. З жодним із них товариських стосунків не підтримувала, старалась не спілкуватись. Ввечері 09.10.2024рю почувши крики, вийшла на вулицю, де побачила лежачу на землі ОСОБА_30 . Також вийшла і ОСОБА_31 , то разом підійшли до ОСОБА_10 ОСОБА_24 був на дорозі біля свого господарства. Підняти сусідку не змогли, згодом підійшов ОСОБА_32 , ОСОБА_22 та ОСОБА_33 , ОСОБА_34 . Всі разом підняли її. Після цього пішла додому. ОСОБА_10 жалілася на біль, казала, що її вдарив

ОСОБА_35 даних заяви ОСОБА_8 від 10.10.2024р., витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.10.2024 року слідує, що на підставі заяви ОСОБА_8 , у такий за № 0000212 внесено відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - останній 09.10.2024р. біля АДРЕСА_1, під час словесного конфлікту, наніс їй тілесні ушкодження у виді перелому лівої стегнової кістки, численних забоїв та синців на різних частинах тіла.

З постанови слідчого від 15.02.2025 року, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2025 року слідує, що кваліфікацію кримінального провадження № 0000212 змінено на ст. 128 КК України.

З заяви ОСОБА_12 від 19.11.20024р., постанови слідчого від 19.11.2024р. вбачається, що останню залучено в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000212, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно висновку експерта № 128 від 24.12.2024 слідує, що у ОСОБА_8 мав місце закритий перелом шийки лівої стегнової кістки із зміщенням уламків, з приводу чого 14.10.2024р. було проведено хірургічну операцію; однополюсне цементне ендопротезування лівого кульшового суглобу. За ступенем тяжкості, дане ушкодження належить до категорії середньої тяжкості, як таке, що супроводжується довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня, та яке могло утворитись 09 жовтня 2024 року при падінні на ліву половину тазу при приведеній нозі.

З даних протоколу проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2024р., з доданою до такого таблицею ілюстрацій, за участю ОСОБА_7 , слідує, що останній детально розповів та показав обставини за яких наніс ОСОБА_8 два удари в область обличчя, від яких вона впала на землю, що повністю узгоджується з його показами, даними в ході судового розгляду.

Таким чином, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність таких - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , своїми діями, які призвели до падіння потерпілої ОСОБА_8 , в результаті якого вона отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки із зміщенням уламків, яке за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що супроводжується довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня, вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ст. 128 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, поведінку винного та потерпілої, що передувала події, мотиви скоєння злочину, наслідки, що настали, наявність тривалих неприязних відносин, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, пенсіонер, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку в психіатра, нарколога не перебуває.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З врахуванням цих обставин, думки прокурора, який просив суд обрати обвинуваченому покарання відповідно до санкції ст. 128 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, думки потерпілої сторони, яка не наполягала на позбавленні обвинуваченого волі, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, те, що ОСОБА_7 досяг похилого віку, є пенсіонером, суд приходить до переконання, що в даному випадку останньому слід обрати покарання відповідно до санкції ст. 128 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Позов пред`явлений прокурором суд знаходить таким, що підлягає задоволенню в повному об`ємі.

При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку, що такий задоволенню не підлягає, оскільки наведені потерпілою обставини щодо наявності спричинених їй внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 збитків суд не знаходить підставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

З результатами судового розгляду, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 , своїми діями, які призвели до падіння потерпілої ОСОБА_8 , в результаті якого вона отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки із зміщенням уламків, яке за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що супроводжується довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня, вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ст. 128 КК України.

З заяви ОСОБА_12 від 19.11.20024р., постанови слідчого від 19.11.2024р. вбачається, що останню залучено в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000212, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

З даних свідоцтва про смерть ОСОБА_8 вбачається, що така померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виписки-епікризу з історії хвороби № 8897 ОСОБА_8 вбачається, що така перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 09.10.2024р. по 11.11.2024р., виписана на подальше лікування в сімейного лікаря по місцю проживання за вимогою хворої та її родичів.

Докази того, що смерть ОСОБА_8 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_7 , які мали місце 09.10.2024р., суду надано не було, не здобуто таких і в ході судового розгляду.

А тому, позов пред`явлений ОСОБА_12 , за обставин наведених у такому, не може бути задоволений. Що в свою чергу не позбавляє її права заявити позов з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один ) рік 6 (шість) місяців, з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов"язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Борщівським РВ УММВС України в Тернопільській області, адреса проживання АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Чортківської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 в сумі 32620 ( тридцять дві тисячі шістсот двадцять) грн. 38 коп., які підлягають перерахуванню в дохід державного бюджету на номер рахунку НОМЕР_3 ; , отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н/24060300, банк отримувача - Казначейство України, та 3260,71 грн. в дохід місцевого бюджету: UА0019777 УДК в Тернопільській області, МФО 899998, код 37977599.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча