Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1954/26
Провадження №: 1-кп/332/363/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2025 за № 0000779 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 14 ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.3 ст.15 п.6 п.11 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

30 березня 2026 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 14 ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.3 ст.15 п.6 п.11 ч.2 ст.115 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання обвинувального акту і реєстру.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2026 було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки судовий розгляд у справі ще не розпочався, термін перебування під вартою обвинуваченого закінчується 19 квітня 2026 року, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Зазначив, що він звертався до прокурора в порядку ст. 616 КПК України з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби. Крім того зауважив, що у нього немає змоги впливати на свідків та потерпілих, оскільки потерпілих він не бачив, а свідків бачив три рази. Щодо перетину державного кордону, то достатньо було б накласти відповідну заборону.

Захисник обвинуваченого зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вважає ризики, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, є необґрунтованими. Впливати на свідків обвинувачений не може, оскільки очевидці у справі відсутні. Підстав вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, немає, оскільки обвинувачений раніше до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягався. Крім того, обвинувачений має бажання проходити військову службу, тому звернувся до прокурора із відповідним клопотанням, однак на даний час відповідь від прокурора не надходила.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2026 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено строком до 19 квітня 2026 року включно.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та при продовженні даного виду запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, на даний час не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, два з яких законодавцем віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, обвинувачений, хоча раніше і не судимий, однак немає стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, підтвердження отримання ним будь-яких виплат суду не надано, тому, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень також підтверджується кількістю епізодів та строком, протягом якого вчинялися вказані дії, які інкримінуються обвинуваченому.

Колегією суддів також врахований вік обвинуваченого та можливість безперешкодно перетнути державний кордон України як легально, так і не легально.

Крім того, обвинувачений може перешкодити встановленню обставин у справі, узгодивши свої показання з показаннями потерпілих та свідків або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Судом також узято до уваги, що у справі ще не досліджені усі докази, не допитані потерпілі та свідки, сам обвинувачений, а отже не вчинені всі необхідні дії для встановлення обставин у справі.

Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків, потерпілих та вчинення інших злочинів суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити на шістдесят днів, без можливості внесення суми застави.

При цьому, обставин, які б давали можливість застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, колегією суддів при розгляді клопотання не встановлено. Також суду не надано відомостей про стан здоров`я обвинуваченого, які б свідчили про неможливість перебування його в умовах ізоляції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 315, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто по 30 травня 2026 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 01 квітня 2026 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3