Справа № 523/3661/26
Провадження №1-кп/523/1281/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження №0000054, внесеного до ЄРДР 13.02.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, зі середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого і не працевлаштованого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Пересипського районного суду м.Одеси із Пересипської окружної прокуратури м.Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження, відповідні заяви потерпілого та сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

На виконання наведених вимог закону, вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду у спрощеному провадженні обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2026 приблизно о 16:00 годині, обвинувачений ОСОБА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку №9 по вул.Віталія Нестеренка в м.Одесі, в ході конфлікту з раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з мотивів раптово виниклої неприязні, обвинувачений ОСОБА_2 , діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав кулаком правої руки один удар потерпілому в область правого плеча.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді одного синця на правому плечі, яке згідно висновку експерта №142 від 16.02.2026 року та відповідно до п.п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у спричиненні потерпілому ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до означених вище заяв, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_2 , за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_5 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні покази про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах у стані алкогольного сп`яніння, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в судовому засіданні, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, спосіб, кількість і наслідки завданого ним потерпілому ОСОБА_6 тілесного ушкодження та те, що в силу ст.12 КК України скоєне вказаним обвинуваченим відноситься до категорії кримінальних проступків та мало місце під час дії воєнного стану в Україні, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характеризуючі його особу дані.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину в інкримінованому діянні визнав повністю; раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності; відомості про утриманців - відсутні; є військовозобов`язаним і перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ; не працевлаштований і на обліку в Центрі зайнятості не значиться; на диспансерному обліку КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації й проживання в м.Одесі.

Комплексність наведених вище обставин свідчить про певну схильність обвинуваченого ОСОБА_2 до вчинення кримінально-протиправних діянь, про його працездатний вік та про його небажання займатися суспільно-корисною працею в умовах складного для держави часу воєнного стану, про відсутність у нього легальних джерел доходу, що у свою чергу обумовлює неможливість призначення обвинуваченому таких видів покарання як штраф чи виправні роботи (ст.ст.53, 57 КК України), але одночасно вказує на доцільність його виправлення в умовах суспільства.

Зважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_2 своєї провини в межах висунутого обвинувачення у кримінальному провадженні та надання ним зізнавальних показів на стадії дізнання, то за приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання вказаного обвинуваченого, слід віднести визнання ним своєї провини, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, уявляється вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі сукупності викладеного, дотримуючись принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та міри покарання у розглядуваному кримінальному провадженні, зважаючи на характер, обставини, спосіб заподіяння тілесного ушкодження і наслідки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального проступку, його суспільної небезпечності, ураховуючи наявність пом`якшуючої і обтяжуючої покарання обставин, а також беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого (зокрема, його не працевлаштованість і відсутність легальних джерел доходів), суд за приписами ст.ст.50, 53, 57, 65 КК України доходить висновку про необхідність призначення вказаному обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у визначених санкцією ч.1 ст.125 цього Кодексу межах, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд виходить з того, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо неможливості призначення обвинуваченому ОСОБА_2 такого виду покарання, як громадські роботи, у визначених в ч.3 ст.56 КК України випадках, а згідно з ч.ч.1, 2 цієї ж норми закону громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, та такий вид покарання призначається на строк від шестидесяти до двохсот сорока годин.

Згідно зі ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу (КВК) України, покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого та контроль за виконанням покарання покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Згідно зі ст.56 КК України, ст.ст.36-38 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, а виконання вироку, покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , а також спрямувати для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1