Справа № 468/2285/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000316 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, з неповною середньою освітою, учня 9 класу Червонобаштанського ліцею Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_9 , представника Служби у справах дітей Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за № 0000316, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння за наступних обставин.

25.07.2024 року у вечірній (темний) час доби, близько 22:56 години, за відсутності опадів, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи права керування будь-якими транспортними засобами взагалі, всупереч цьому, керував мотоциклом марки «Spark 110», без державного номерного знаку (дійсний реєстраційний номер - НОМЕР_1 ), рухаючись по сухій, асфальтованій (частково із ґрунтово-щебеневим покриттям) проїжджій частині вулиці Перемоги у селі Привільне Баштанського району Миколаївської області, в напрямку від вулиці Набережної до центру даного населеного пункту, із вимкненим світлом головної фари даного транспортного засобу.

У цей час назустріч ОСОБА_3 , тобто в напрямку від центру села Привільне до вулиці Набережної, у межах своєї смуги, біля лівого (за напрямком руху мотоцикла) краю проїжджої частини вулиці Перемоги, рухалась пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмовляючи по телефону зі своїм чоловіком ОСОБА_12 .

У свою чергу, рухаючись у обраному напрямку, малолітній ОСОБА_3 , наближаючись до будинку № 448, що розташований по вулиці Перемоги в селі Привільне, грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 2.3 «б», 10.1, 13.1, 13.3, 19.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, здійснюючи рух на механічному транспортному засобі (мотоциклі) в межах населеного пункту у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без увімкненої фари ближнього (дальнього) світла, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, всупереч цьому, змінив напрямок руху керованого ним мотоциклу марки «Spark 110», без державного номерного знаку (дійсний реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), ліворуч, тобто на зустрічну смугу руху, та продовживши по ній рух, не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді із пішоходом ОСОБА_11 , яка рухалась йому назустріч біля лівого (за напрямком руху мотоцикла) краю проїжджої частини вулиці Перемоги, у темпі повільного кроку, внаслідок чого передньою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив на неї наїзд.

Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла (перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку, переломів обох кісток лівої гомілки, перелому кісток тазу, з наступним набряком головного мозку, тромбоутворенням у судинах легень та внутрішньо-судинним лейкоцитозом), з якими доставлена до КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради, де ІНФОРМАЦІЯ_3 о 03:50 годині, померла.

За умов руху мотоциклу марки «Spark 110», без державного номерного знаку (дійсний реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), з увімкненою фарою головного світла, а також належним та своєчасним виконанням вимог п. п. 19.1 «а», 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, ОСОБА_3 не лише мав би технічну можливість запобігти ДТП, але і не створювати ситуації, яка призвела до її настання.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог п. п. 1.3, 2.3 «б», 10.1, 13.1, 13.3, 19.1 «а» ПДР України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_3 вказаного суспільно-небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

ОСОБА_3 при розгляді клопотання в суді підтвердив викладені в клопотанні обставини кримінального правопорушення, вказавши, що допустив вказане кримінальне правопорушення неумисно, не хотів цього. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 вказала, що є дочкою загиблої ОСОБА_11 . Сама потерпіла обставин ДТП не спостерігала та про вказану подію їй повідомив батько, після чого вона прибула до своєї матері в лікарню в місті Баштанка, а потім постраждалу перевели до лікарні в місті Миколаєві. Від винуватця до її батька звертались з питання сплати відшкодування, але батько не бажав його отримувати від них. Пред`явлений у справі цивільний позов потерпіла підтримала.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2024 року, схемою та фототаблицею до нього - місцем події є ділянка проїжджої частини вулиці Перемоги у селі Привільне Баштанського району Миколаївської області, де виявлені мотоцикл марки «Spark», сліди від мотоцикла, осипи скла, взуття та плями бурого кольору.

Відповідно до висновку експерта №1827 від 30.12.2024 року смерть ОСОБА_11 внаслідок тупої поєднаної травми (перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку, переломів обох кісток лівої гомілки, перелому кісток тазу, з наступним набряком головного мозку, тромбоутворенням у судинах легень та внутрішньо-судинним лейкоцитозом). Вказані тілесні ушкодження утворились прижиттєво, виникли від дії тупих твердих предметів при травматичній дії у вигляді удару та струсу в момент ДТП, не менш ніж за 10-11 діб до настання смерті, при зіткненні мотоциклу з пішоходом.

Відповідно до висновку експерта по дослідженню технічного стану мотоцикла №24-4353 від 29.10.2024 року стан ходової частини мотоцикла «Spark» не відповідав вимогам п. 31.4.5 (а) ПДР через понаднормовий знос малюнку протектора шини заднього колеса. Система рульового керування та робоча гальмівна система мотоцикла «Spark» на момент ДТП знаходились в працездатному стані та не мали несправностей. Фара головного освітлення мотоцикла «Spark» перебувала в працездатному стані в режимі дальнього світла та в непрацездатному стані в режимі ближнього світла.

Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи №24-4354 від 29.10.2024 року місце наїзду мотоцикла «Spark» на пішохода розташовувалося в районі лівого відносно напрямку руху мотоцикла краю проїжджої частини, перед початком осипу від мотоциклу, на деякій відстані назад відносно напрямку руху мотоцикла. Мотоцикл «Spark» в момент наїзду на пішохода міг контактувати з пішоходом передньою частиною дещо правіше від центру.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.04.2025 року, схеми та фототаблиці до нього, свідок ОСОБА_13 на місці в присутності понятих розповів та показав обставини ДТП, а також за результатами слідчого експерименту були проведені відповідні заміри.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.04.2025 року, схеми та фототаблиці до нього, свідок ОСОБА_14 на місці в присутності понятих розповів та показав обставини ДТП, а також за результатами слідчого експерименту були проведені відповідні заміри.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №2894-34-25 від 09.09.2025 року належні дії водія мотоцикла «Spark» не відповідали вимогам п. 10.1, 13.1, 13.3, 19.1 «а» ПДР та перебували в причинному зв`язку із настанням ДТП.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, але досягнув одинадцяти років.

Відповідно до п. 2, 3 ч.2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно з ч.3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки при вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого), на момент скоєння вказаного умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 виповнилось повних 13 років, тобто він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене діяння, критично оцінює вчинене ним діяння, характеризується за місцем навчання позитивно, в зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, що полягає в забороні відвідувати в нічний час з 22.00 години до 06.00 години заклади відпочинку, розважальні заклади та залишати постійне місце проживання строком на 1 рік і передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення ним повноліття, які є достатніми для перевиховання неповнолітнього.

Потерпілою в кримінальному провадженні поданий позов до законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, про стягнення завданої малолітньою особою матеріальної шкоди в сумі 94 570 грн. та моральної шкоди, пов`язаної зі смертю матері потерпілої, в сумі 1 000 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже суд при постановлені ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру зобов`язаний відповідно до ст. 129 КПК України розглянути по суті поданий в межах цієї справи цивільний позов.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з ч.1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За такого, завдана малолітнім з використанням джерела підвищеної небезпеки шкода підлягає відшкодуванню її батьками, в даному випадку - законним представником по справі ОСОБА_5 .

Витрати на поховання та встановлення пам`ятника підтверджені відповідними рахунком-замовленням від 18.10.2024 року та фіскальним чеком від 06.08.2024 року, тому такі витрати в загальній сумі 94 570 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Позивачка заявила вимоги про стягнення з відповідальної особи 1 000 000 грн моральної шкоди, пов`язаної зі смертю матері потерпілої, захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, вважав, що така моральна шкода має бути обмежена в 250 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивачки в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із смертю потерпілої, суд враховує встановлені обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, значний характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань (психічні страждання, нервозність позивача, його переживання), а також глибину перенесених страждань у зв`язку зі смертю матері.

З врахуванням вказаних обставин та з врахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідальної за завдану малолітнім шкоду особи на користь позивачки слід стягнути 270 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю матері позивачки.

Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 24.09.2024 року №468/1474/24 згідно зі ст. 174 КПК України належить скасувати.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ мотоцикл марки «Spark SP110C-2WQ» н.з. НОМЕР_2 підлягає поверненню володільцю ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та ст.ст. 22, 105 КК України, керуючись ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді:

-обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, що полягає в забороні відвідувати в нічний час з 22.00 години до 06.00 години заклади відпочинку, розважальні заклади та залишати постійне місце проживання строком на 1 рік;

-передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення ним повноліття.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 94 570 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сімдесят) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої малолітньою особою.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньою особою.

Витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 24.09.2024 року №468/1474/24 - скасувати.

Речовий доказ - мотоцикл марки «Spark SP110C-2WQ» н.з. НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

суддя: