Справа №639/6496/24
Провадження №1-кп/639/101/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 14 травня 2024 року за №0000476 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. №69/2022 на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ ЗСУ, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. №69/2022 на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ ЗСУ, вчинив злочин проти власності та у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань рф, продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою меж території або державного кордону України та порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану України» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 10 травня 2024 року, о 12:20 перебуваючи за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, 5, кім. 817, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Redmi 10С», який належить його знайомому ОСОБА_6 побачив мобільний застосунок АТ «ПУМБ», встановленому на даному пристрої.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний протиправний умисле, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , розуміючи, що не має законних підстав для втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж, в порушення вимог ст. 2, 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 11, 20, 21 Закону України «Про інформацію» та ст. 31 Конституції України, шляхом підбору авторизаційних даних для входу в особистий кабінет застосунку АТ «ПУМБ», які належать ОСОБА_6 та які у свою чергу відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» відносяться до інформації з обмеженим доступом, 10 травня 2024 р., о 12.22 год. перебуваючи за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, б. 5, кім. 817, діючи умисно, таємно, використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi 10С», з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, використовуючи підібраний пароль, без дозволу власника, без відома останнього, з корисливих мотивів, здійснив вхід до особистого кабінету інтернет банкінгу АТ «ПУМБ» ОСОБА_6 , де видавши себе за останнього, не маючи права доступу, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ «ПУМБ» з банківськими рахунками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , зареєстрованими та належними ОСОБА_6 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку, всупереч волі власника.

10 травня 2024 року, о 12:22 перебуваючи за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, б. 5, кім. 817, маючи у своєму розпорядженні авторизації дані для входу в особистий кабінет застосунку АТ «ПУМБ», які належать ОСОБА_6 , використовуючи належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi 10С», з використанням всесвітньої інформації системи загального доступу Інтернет, використовуючи раніше підібраний ним пароль, без дозволу власника, без відома останнього, здійснив вхід до особистого кабінету інтернет - банкінгу АТ «ПУМБ» ОСОБА_6 , де видавши себе за останнього, в супереч його волі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою інтернет-банкінгу АТ «ПУМБ», під особистими даними потерпілого, неправомірно, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 10 000 грн. шляхом перерахування їх через мобільний застосунок АТ «ПУМБ» з банківського рахунку вказаного банку НОМЕР_2 , зареєстрованого та належного ОСОБА_6 , на свій банківський рахунок відкритий в АТ «А-БАНК» НОМЕР_4 , далі о 12:23 здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 10 000 грн., шляхом перерахування їх через мобільний застосунок АТ «ПУМБ» з банківського рахунку вказаного банку НОМЕР_3 , зареєстрованого та належного ОСОБА_6 , на свій банківський рахунок АТ «А-БАНК» НОМЕР_4 , далі о 12.24 год. здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 20 000 грн. шляхом перерахування їх через мобільний застосунок АТ «ПУМБ» з банківського рахунку вказаного банку НОМЕР_3 , зареєстрованого та належного ОСОБА_6 , на свій банківський рахунок АТ «А-БАНК» НОМЕР_4 , далі о 12:26 здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 20 000 грн. шляхом перерахування їх через мобільний застосунок АТ «ПУМБ» з банківського рахунку вказаного банку НОМЕР_3 , зареєстрованого та належного ОСОБА_6 , на свій банківський рахунок АТ «А-БАНК» НОМЕР_4 завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 60 000 грн. та у подальшому викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює. Також повідомив, що вчинив злочин у зв`язку з поганим матеріальним становищем та викрадені кошти витратив на продукти харчування для дітей.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останньої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є військовослужбовцем, не одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, задовільно характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного правопорушення, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання непов`язане з ізоляцією від суспільства, застосувавши положення ч. 1 ст. 70 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1