Справа № 452/2616/25
Провадження № 1-кп/452/133/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000331 від 30.05.2025р. про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лімна Турківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; пенсіонера; раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 30 травня 2025 року о 12.00год, керуючи технічно-справним транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda 626» із держаним реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушив п. 10.1, п. 16.11, п. 2.1. Розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., які виразились в тому, що він рухаючись у світлу пору доби без опадів по другорядній дорозі по вул. Котляревського у м. Самбір Львівської області, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя вулиць Шухевича-Котляревського-Чубинського та, здійснюючи маневр повороту ліворуч на головну дорогу вул. Шухевича у сторону вул. Перемишльської, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_7 , який рухався на велосипеді марки «Україна» по головній дорозі вул. Шухевича в м. Самбір Львівської області, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортного засобу та велосипеда і ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового внутрішньосуглобового перелому кульшової впадини зліва із задовільним стоянням відламків, що відноситься до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав та пояснив, що того дня рухався своїм автомобілем по вул. Котляревського в м. Самбір та виїжджав на головну дорогу вулицю Шухевича. Перед здійсненням маневру повороту ліворуч зупинив автомобіль, щоб переконатися у відсутності перешкод; раптово на його смугу руху виїхав велосипедист ОСОБА_7 та здійснив наїзд на його автомобіль; вбачає винуватість останнього у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він рушив та відразу зупинився, а велосипедист мав змогу його об`їхати, але заїхав прямо у бампер. Обвинувачений припускає, що ОСОБА_7 міг виїхати із вулиці Чубинського і також перетинав перехрестя, місцем ДТП є саме перехрестя, потерпілий рухався прямо на його автомашину що змусило його негайно зупинитись вже частково на головній дорозі. На уточнюючі запитання прокурора обвинувачений ствердив, що тільки розпочав рух та відразу зупинився, після того з`їхав на узбіччя щоб не створювати затору, бо проїжджала вантажівка (дослівно «фура»); представнику-адвокату відповів, що з потерпілим тепер не примирився, бо відразу після ДТП переговорили і зайшла нормальна мова, але потім вимагалось заміна лівого колінного суглоба, до чого обвинувачений не вважає себе причетним.

Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим за інкримінованою йому статтею Кримінального Закону, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 286 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні письмовими доказами:

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2025р., схемою до нього та фототаблицею, згідно якого відомо, що на час проведення огляду місця ДТП ясно, без опадів, температура повітря +15 градусів. Дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, чисте; на фото зображено перехрестя, де відбулося зіткнення, автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та велосипед марки «Україна» без видимих пошкоджень ДТП (а. с. 38-53);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2025р., схемою до нього та фототаблицею (а. с. 54-63);

-Актом прийняття-передачі тимчасово вилученого транспортного засобу для зберігання від 30.05.2025р., згідно якого автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , ключі від нього та реєстраційні документи поміщено на стоянку ПП Віхоть в с. Рудня Самбірського району;

-Постановою про визнання та приєднання до справи речового доказу від 30 травня 2025року, згідно якої автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000331 від 30.05.2025р.;

-Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 червня 2025 року про накладення арешту на автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

-Постановою про визнання та приєднання до справи речового доказу від 30 травня 2025року, згідно якої велосипед марки «Україна» темно зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000331 від 30.05.2025р.;

-Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області д 5 червня 2025 року про накладення арешту на велосипед марки «Україна» темно зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_7 ;

-Постановою про визнання та приєднання до справи речового доказу від 26 червня 2025року, згідно якої медичну карту стаціонарного хворого №6514/254 на ім`я ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000331 від 30.05.2025р.;

- Висновком експерта №80/25 від 27 червня 2025 року, згідно якого під час проведення судово-медичної експертизи та вивченні медичних документів ОСОБА_7 , 1948р.н., було виявлено наступні травми: «Закритий багатовідламковий внутрішньосуглобовий перелом кульшової впадини зліва із задовільним стоянням відламків». Вказаний перелом підтверджено результатом КТ - обстеження та описом лікаря-рентгенолога КНПП СМР «Самбірська ЦЛ». Виявлений перелом утворився від контакту(ів) з тупим(и) предметом(ами), під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок наїзду транспортного засобу на велосипедиста з подальшим падінням і контактуванням ОСОБА_7 з дорожнім покриттям, міг виникнути 30.05.2025р., як вказано у «Постанові» та відноситься до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я (а. с. 77-78);

-Висновком експерта №СЕ-19/114-25/13228-ІТ від 27.06.2025 року проведеної судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу автомобіля марки Мазда 626 з номерним знаком НОМЕР_2 , згідно якого експертом встановлено, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля Мазда 626 (номерний знак ВСАБОЗАХ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент догляду система рульового управління досліджуваного автомобіля Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_3 ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_4 ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією; питання: Якщо виявлено несправності, то коли вони виникли відносно моменту ДТП та чи міг водій ОСОБА_5 виявити вказані несправності перед виїздом та під час експлуатації автомобіля? та Чи можуть знаходитись несправності гальмівної та рульової систем у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди?», - то такі не вирішувалися (а. с. 80-85);

-Висновком експерта №СЕ-19/114-25/13223-ІТ від 27.06.2025 року про проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу велосипеда марки «Україна», темно зеленого кольору, згідно якого експертом встановлено, що на момент огляду гальмівна система досліджуваного велосипеда марки Україна темно зеленого кольору знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент догляду система рульового управління досліджуваного велосипеда марки Україна темно зеленого кольору знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією» інші питання, зазначені у постанові, не вирішувалися (а. с. 87-90);

-Висновком експерта №СЕ-19/114-25/13257-ІТ від 30.06.2025 року про проведення судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічного дослідження місця ДТП, згідно якого експертом зроблено висновки, що через відсутність слідової інформації на місці події встановити експертним шляхом місце зіткнення транспортних засобів не виявляється можливим. Встановити кутове розташування велосипеда марки Україна темно зеленого кольору та автомобіля Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_1 ) в момент зіткнення один відносно одного не виявляється можливим. Визначити кутове розташування поздовжніх осей транспортних засобів відносно елементів дороги не виявляється можливим. Контактна взаємодія відбувалася з передньою частиною автомобіля Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_1 ). Встановити якою частиною велосипеда марки Україна темно зеленого кольору відбулась контактна взаємодія не виявляється можливим по причині недостатньої інформативності слідових ознак (а. с. 92-99);

-Висновком експерта №СЕ-19/114-25/13784-ІТ від 30.06.2025 року про проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП, згідно якого експертом зроблено висновки, що у цій дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля марки Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 , повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1, 16.11 та вимогами дорожнього знаку 2.1 Дод.2 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій велосипеда марки Україна, ОСОБА_7 , повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля Мазда 626 (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 Дод. 2 Правил дорожнього руху і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. 4. Відповісти на питання щодо відповідності дій водія велосипеда марки Україна, ОСОБА_7 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не виявляється можливим. (а. с. 101-104).

Допитаний судом експерт ОСОБА_9 підтримав власний висновок та суду ствердив, що ДТП мало місце у межах перехрестя, водій автомобіля Мазда порушив вимогу 2.1 ПДР, а також 10.1 і 16.11; автомашина була в русі, у протилежному випадку якби стояв, то не було б події злочину; за умови якщо б велосипедист рухався із вулиці Чубинського, то було б інше порушення 16.13.

Водночас вислухавши безпосередньо експерта суд зауважує і критично відноситься до клопотання захисника-адвоката про призначення повторної інженерно-транспортної експертизи (додаткової судової авто-технічної експертизи), оскільки на заявлені захисником запитання експертом вже надано відповідь і будь-яких додаткових даних нею не представлено та не являється можливим, оскільки транспортні засоби з місця ДТП були переміщені; на наполягання захисника на цьому дано відповідь в постановленій ухвалі суду від 16.12.2025 року (а. с. 178 - 179) і, на переконання суду таке тільки затягуватиме розгляд справи, оскільки в даному випадку допитаний судом експерт чітко дав відповіді на всі можливі запитання, що також підтверджено висновками проведених інших експертиз.

Судом зазначене обвинувачення визнається доведеним внаслідок з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, - у результаті аналізу показань обвинуваченого у судовому засіданні, позиції представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , доказів досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого суд приходить висновку, що ОСОБА_5 своїми показаннями про невизнання вини в суді має намір пом`якшити відповідальність чи уникнути її за вчинене та використав таке поводження як спосіб захисту; на переконання суду за сукупністю досліджених і вище викладених доказів є визначальним у встановленні суспільної небезпечності та характеру вчиненого особою стосовно потерпілого ОСОБА_7 , оскільки в його поясненнях не міститься жодних аргументів на його виправдання і нічим іншим це не підтверджено і не спростовано; його винуватість повністю підтверджується висновками проведених експертиз та встановленими обставинами; а також і самими безпосередньо показаннями особи, що він розпочав рух після зупинки власним транспортним засобом на перехресті, а за основне залишив місце ДТП. Тому при цьому шукати собі виправдання є апріорі нелогічним, а задавати будь-які нові вихідні дані експерту було б виключно припущеннями і далі наслідком невірних Висновків.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень; на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінеті не перебуває, є особою пенсійного віку.

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого; також особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне становище, обставини вчинення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно до п. п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позиціями обвинуваченого, сторони обвинувачення і захисника-адвоката, представника потерпілого, позиції потерпілої сторони про обрання суворого покарання та аналогічно прокурора про обрання такого покарання у межах закону; із урахуванням поведінки особи до і після вчинення кримінального правопорушення, вимоги закону, - із урахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки на переконання суду порушення Правил особою було грубим, - що є тотожним позиції сторін кримінального провадження, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таке покарання обвинуваченому перебуває у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; при цьому судом справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (постанова ВС від 10 червня 2020 року в справі №161/7253/18), - що має місце в даній ситуації при застосуванні наведеного судом покарання щодо ОСОБА_5 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди та враховуючи характер та обсяг спричинених страждань просить стягнути із обвинуваченого 500000грн моральної шкоди. Свою позицію мотивує тим, що внаслідок отриманих травм він два тижні перебував на лікуванні у Самбірський ЦЛ, де переніс ряд болісних процедур, в тому числі оперативних, пов`язаних із лікуванням, зазнав фізичного та душевного болю; у потерпілого через неможливість рухатися (необхідність лежати) розвинулася двостороння пневмонія у зв`язку з чим його було в черговий раз госпіталізовано до Самбірської ЦЛ.

Також внаслідок ДТП у потерпілого виник панічний страх до автомобілів, перебуванням в них, страх за своє подальше здоров`я та життя, оскільки з моменту ДТП потерпілий вимушений тільки лежати, не рухатися; крім того змушений був пережити операцію із заміни суглоба, позбавлений можливості ходити, брати активну участь у житті, проводити час із знайомими, рідними, фактично порушився його звичний спосіб життя.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; прокурор у судовому засіданні щодо розміру моральної шкоди покладався на рішення суду. Відповідач та його представник у судовому засіданні у позові просили відмовити у задоволенні позову, оскільки моральні страждання нічим не підтверджені.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини справи, наслідки, що наступили, характер та обсяг моральних страждань, які переніс потерпілий, зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, суд уважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, та слід присудити стягнути з обвинуваченого 75000грн, такий розмір моральної шкоди суд вважає достатнім та співмірним понесеним стражданням.

Згідно вимог ст. 124 КПК України із обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 13371грн; питання речових доказів долучених до кримінального провадження №0000331 від 30.05.2025р. згідно постанов про визнання речовим доказом від 30.05.2025р., 26.06.2025р. слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000грн (шістдесят вісім тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_7 75000грн (сімдесят п`ять тисяч гривень) за спричинення моральної (немайнової) шкоди.

Накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 червня 2025 року на автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та велосипед марки «Україна» темно-зеленого кольору, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- автомобіль марки «Mazda 626» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 , - вважати повернутим власнику згідно розписки (а. с. 70);

- велосипед марки «Україна» темно-зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_7 , - повернути власнику (а. с. 71-72);

- медичну карту стаціонарного хворого №6514/254 на ім`я ОСОБА_7 повернути до КНП СМР «Самбірська ЦЛ» (а. с. 75-76).

Стягнути із ОСОБА_5 у дохід держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні №0000331 від 30.05.2025р. на суму 13371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну грн) гривню.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору; роз`яснити, що інші учасники також вправі отримати копію судового рішення.

Суддя