Справа № 138/3656/25
Провадження №:1-кс/138/127/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000586 від 16.12.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючої, не одруженої, громадянки України, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшло вказане клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не будучи позбавленою батьківських прав відносно нього, в порушення вимог ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, не виконала указаний обов`язок та залишила в небезпечному для життя стані свого малолітнього сина, який через інвалідність був позбавлений можливості вжити заходи щодо самозбереження, що спричинило смерть останнього за наступних обставин.

Так, впродовж тривалого часу ОСОБА_4 проживаючи у будинку АДРЕСА_1 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , 2015 року народження, який має інвалідність категорії підгрупи А діагноз «Інші органічні розлади особистості та поведінки внаслідок вродженої патології ЦНС», маючи правовий та моральний обов`язок утримувати та піклуватися про свою дитину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи та розуміючи, що її син перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлений реальної можливості через інвалідність вжити заходів до самозбереження зокрема не здатен розмовляти, рухатися самостійно, вживати їжу, не піклувалася протягом тривалого часу про стан здоров`я свого сина, не давала йому їжу, яка необхідна для життя, хоча повинна була і мала об`єктивну можливість це робити, що в подальшому, а саме 16.12.2025 спричинило смерть ОСОБА_8 .

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування за №0000586 від 16.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 166 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з вимогами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21.02.1990 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.51 Конституції України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, зобов`язана виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, нести відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, не допускати невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до Принципу 4, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування.

Однак, ігноруючи вказані вимоги, розуміючи суспільно небезпечність таких дій, ОСОБА_4 злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою дитиною, а саме у період часу з травня до 16.12.2025, більш точний час не установлений, проживаючи сумісно зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , не піклувалась належним чином про соціальне забезпечення та здоров`я малолітнього сина, що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так у вказаний період часу ОСОБА_4 , не виконуючи встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, не забезпечувала належне харчування неповнолітнього сина ОСОБА_8 , який мав інвалідність та не мав змоги самостійно рухатися, розмовляти, самостійно вживати їжу, що призвело до суттєвого погіршення стану здоров`я неповнолітнього потерпілого, а у подальшому, розуміючи, вказані обставини, не забезпечила отримання неповнолітнім своєчасної медичної допомоги.

Внаслідок недостатнього харчування та неотримання належної медичної допомоги, 16.12.2025 близько 19:30 год. настала смерть її малолітнього сина ОСОБА_8 .

Внаслідок злісного невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по догляду за неповнолітньою дитиною, в тому числі через не забезпечення належного харчування, не піклування належним чином про її здоров`я, у тому числі через не звернення за своєчасною медичною допомогою, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті неповнолітнього ОСОБА_8 .

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування №0000588 від 17.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне під номером 0000586.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаних вище злочинів.

ОСОБА_4 о 13 годині 58 хвилин 17.12.2025 затримана в порядку ст. 208 КПК України, після чого, 17.12.2025 о 16:50 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 166 КК України. Також, 18 грудня 2025 року слідчим суддею Могилів-Подільського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 15.02.2026.

Причетність підозрюваної ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що остання офіційно ніде не працює, проживає за рахунок пенсії, немає міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкцією статті якого передбачено покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, а тому перебуваючи на свободі та усвідомлюючи тяжкість вчиненого нею злочину та передбачене покарання зможе вільно пересуватися та переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий зазначає, що вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втеч. Тому суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

Крім того, територіальна близькість місця реєстрації та проживання підозрюваної ОСОБА_4 до лінії Державного кордону України не виключає собою можливість незаконного перетину кордону також і поза межами міжнародних пунктів пропуску, з метою уникнення прикордонної перевірки, під час якої може бути виявлено її причетність до описаного вище кримінального правопорушення, що може бути підставою для відмови їй у перетині кордону.

Також, слід врахувати лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Поєднання можливостей перебувати за межами України та потенційних небезпек у зв`язку із веденням бойових дій на території України внаслідок розв`язання російською федерацією повномасштабної війни проти України та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик залишення ОСОБА_4 території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тривале перебування за кордоном є одним із способів унеможливлення реалізації органом досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є те, що вона особисто знайома із свідками у зазначеному провадження, один з яких є її старшим сином та піддається впливу з боку матері, знає їх місце фактичного проживання, що дає підстави вважати, що вона зможе впливати на них шляхом прохань та вмовлянь, що може призвести до зміни наданих ними показів.

Ураховуючи викладене і те, що наведені вище ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились за час перебування ОСОБА_4 під вартою та є достатніми, щоб зробити висновки про те, що перебуваючи на волі остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що у кримінальному провадженні необхідно долучити висновок судово-психіатричної експертизи підозрюваної ОСОБА_4 , здійснити виїмку документів в АТ «Ощадбанк», ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області та в ГУ ДПС у Вінницькій області, а також повідомити про завершення досудового розслідування підозрюваній та її захиснику, надати доступ підозрюваному та її захиснику до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити обвинувальний акт та долучити до матеріалів кримінального провадження розписку про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів.

За таких підстав, зважаючи на те, що строк запобіжного заходу відносно підозрюваної закінчується 15.02.2026, а закінчити досудове розслідування у вказаний строк не є можливим, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити підозрюваній ОСОБА_4 строк тримання під вартою до тридцяти діб в межах досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просила його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 17.12.2025 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 166 КК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 18.12.2025 підозрюваній ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 15.02.2026.

Постановою керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури від 09.02.2026 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 17.03.2026.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні, а саме: протокол огляду місця події від 16.12.2025, яким зафіксовано смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тіло якого виявлено в одній із кімнат будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час огляду встановлено, що тіло дитини знаходиться у стані значного зниження маси тіла; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 17.12.2025, яким встановлено, що до 19.05.2025 року померлим ОСОБА_8 опікувалась покійна бабуся ОСОБА_10 і до того часу дитина ходила, трішки схуднувши. Після смерті бабусі догляд за ОСОБА_11 почала здійснювати мама ОСОБА_12 , яка часто залишала ОСОБА_11 , який став лежачим самим у дома; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17.12.2025, яким встановлено, що зазвичай померлим ОСОБА_8 опікувалась покійна бабуся, а після її смерті ОСОБА_11 часто залишався зі старшим братом, оскільки мама ОСОБА_12 постійно займалась власними справами у місці та на АЗС. При цьому як вказала свідок ОСОБА_12 офіційно ніде не працю, проживає за рахунок пенсії і на її слова відвезти ОСОБА_11 в лікарню, ОСОБА_12 повідомляла, що немає часу та грошей; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 17.12.2025, яким встановлено та підтверджено факт відсутності догляду за покійним ОСОБА_11 після смерті бабусі; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 17.12.2025, яким встановлено, що у ОСОБА_16 спостерігається низький батьківський потенціал, останній надано рекомендації щодо звернення до органу соціального захисту для отримання реабілітаційних послуг дитини, однак рекомендації було проігноровано; документи, вилучені у сімейного лікаря за результатами медичного огляду, якими констатовано, що при погіршення стану здоров`я дитини мати ОСОБА_4 відмовлялася від госпіталізації; актом обстеження сім`ї, якими констатовано відсутність піклування за дитиною з боку матері та ігнорування надання дитині медичної допомоги; висновком судово-медичної експертизи відповідно до якого смерть дитини ОСОБА_8 настала від поліорганної недостатності, яка розвинулася внаслідок кахексії, як ознака тривалого недоїдання, що підтверджується даними експертизи тупа, а також відсутність інших причин, які б могли спричинити його смерть.

На думку слідчого судді відомості про обставини, встановлені в ухвалі слідчого судді від 18.12.2025 та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Ухвалою слідчого судді від 18.12.2025 встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлені ризики на даний час не зменшились та продовжують існувати. Докази на спростування такого стороною захисту слідчому судді надані не були.

Також, зважаючи на обґрунтування клопотання та зміст постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування від 09.02.2026, слідчий суддя вважає, що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою.

При цьому, враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , її особу, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 186, 193, 194, 196, 197 ч. 1, 199, 309, 395 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Продовжити застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 (тридцять) діб.

Дія ухвали закінчується 11 березня 2026 року о 13 год. 58 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1