Номер провадження 11-кп/816/696/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2025 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2025 року відносно ОСОБА_8 , в якій він просив вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2025 року змінити в частині стягнення витрат на відшкодування правничої допомоги, зменшити їх, визначивши їх розмір в сумі 1000 грн, та зменшити розмір суми, стягнутої на відшкодування витрат на проведення експертиз, визначивши їх в загальній сумі 3000 грн.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 25.09.2025, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 25.09.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено в силі застосований обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ТОВ «Укрхімсервіс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Укрхімсервіс» (, м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 16, оф. 1) майнову шкоду в сумі 11 599 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 20 коп., а також судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/119-25/11984-ТВ від 24.07.2025, № СЕ-19/119-25/12585-ТВ від 31.07.2025, № СЕ-19/119-25/15171-ТВ від 16.09.2025, № СЕ-19/119-25/15686-ТВ від 23.09.2025, судових трасологічних експертиз № СЕ-19/119-25/15225-ТР від 23.09.2025, № СЕ-19/119-25/15219-ТР від 19.09.2025, судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/119-25/15273-Д від 18.09.2025 у загальній сумі 16 936,6 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений вказував, що не погоджується з вироком в частині стягнення з нього судових витрат витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн та витрат на проведення зазначених у вироку експертиз в загальній сумі 16 936,60 грн.

Вважав, що стягнення з нього таких сум не відповідає фактично понесеним витратам, адже вони перевищують розмір завданої ним матеріальної шкоди. Зазначав, що перебуваючи під вартою, він не має доходів і можливості сплатити зазначені суми.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовженим та діючим в Україні по теперішній час, ОСОБА_8 15.07.2025 близько 05:45 проходив повз огороджену територію, на якій ведеться будівництво багатоповерхового будинку за адресою: м. Суми, вул. Київська, 23. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення будь-якого чужого майна. Реалізуючи його, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, ОСОБА_8 переліз через паркан та почав шукати майно, яке можна викрасти. Виявивши на території кабель марки «ПВС» 3*4 довжиною 60 м, належний ТОВ «СБ К НОВОБУД», вартістю 3771,90 грн, що лежав на землі, та реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 перерубав кабель сокирою та, відділивши від іншої частини, викрав його та покинув територію будівництва, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи повторно, ОСОБА_8 23.07.2025 близько 06:00 проходив біля складських приміщень, які розташовані за адресою: м. Суми, вул. І. Вигівського, буд. 3; в цей час у нього виник умисел на викрадення майна. Піднявшись на дах складських приміщень, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його протиправними діями, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 , пошкодивши захисну обшивку, виявив належний ПрАТ «ВФ Україна» кабель чорного кольору марки МСМК/ХСМК 2x10+2,5 довжиною 120 м, вартістю 13087,20 грн, демонтував його та склав до мішка; після чого місце злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 20.08.2025 близько 02:50 ОСОБА_8 проходив повз огороджену територію ТОВ «УКРХІМСЕРВІС» за адресою: м. Суми, вул. Ю. Вєтрова, буд. 20; в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення будь-якого чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, діючи повторно, ОСОБА_8 переліз через паркан на територію ТОВ «УКРХІМСЕРВІС» та почав шукати майно, яке можна викрасти. Піднявшись на дах будівлі о 02:57, ОСОБА_8 , пошкодивши захисну обшивку, виявив кабель маркування «Solar 6мм2 HIS HIKRA H1Z2Z2-K» червоний/чорний, належний ТОВ «УКРХІМСЕРВІС», перерізав його плоскогубцями та, відділивши від іншої частини, викрав 200 м кабелю вартістю 9 724 грн; після чого місце злочину покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи повторно, ОСОБА_8 04.09.2025 близько 06:00 години проходив біля складських приміщень за адресою: м. Суми, вул. І. Вигівського, буд. 3; в цей час у нього виник умисел на викрадення майна. Піднявшись на дах складських приміщень, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його протиправними діями, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 пошкодив захисну обшивку, виявив належний ПрАТ «ВФ Україна» кабель чорного кольору марки МСМК/ХСМК 2x10+2,5 довжиною 36 м, вартістю 4006,80 грн, демонтував його, склав до мішка, місце злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили вирок відносно ОСОБА_8 змінити в частині стягнення витрат на відшкодування правничої допомоги та витрат на проведення експертиз, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів, перевіривши в межах апеляційної скарги матеріали даного кримінального провадження, вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 , правильність правової кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, та щодо призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому апеляційним судом не переглядаються.

Щодо стягнення судових витрат, з якими обвинувачений не погоджувався, вважаючи, що вони перевищують розмір завданої ним матеріальної шкоди, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених КПК України.

Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, і рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілого ТОВ «Укрхімсервіс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Укрхімсервіс» (, м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 16, оф. 1) майнову шкоду в сумі 11 599 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 20 коп., а також судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/119-25/11984-ТВ від 24.07.2025, № СЕ-19/119-25/12585-ТВ від 31.07.2025, № СЕ-19/119-25/15171-ТВ від 16.09.2025, № СЕ-19/119-25/15686-ТВ від 23.09.2025, судових трасологічних експертиз № СЕ-19/119-25/15225-ТР від 23.09.2025, № СЕ-19/119-25/15219-ТР від 19.09.2025, судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/119-25/15273-Д від 18.09.2025, у сумі 16 936,6 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Оцінюючи доводи апелянта про його скрутне матеріальне становище та перебування в місцях позбавлення волі, колегія суддів зазначає, що самі по собі ці обставини не є безумовною підставою для звільнення від обов`язку відшкодування процесуальних витрат.

Обвинувачений є особою працездатного віку, не має інвалідності чи інших обмежень, які б перешкоджали йому в майбутньому займатися суспільно корисною працею та сплачувати борг. Процесуальні витрати на проведення експертиз та правничу допомогу підтверджені документально, їх розмір визначено відповідно до встановлених нормативів та умов договорів. Відсутність доходів на момент перебування під вартою є тимчасовою обставиною, яка не нівелює обов`язок особи, що вчинила злочин, відшкодувати державі та потерпілому витрати, пов`язані з доведенням її вини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час винесення вироку відносно ОСОБА_8 судом першої інстанції було вирішено питання стягнення процесуальних витрат за проведення судових товарознавчих експертиз, які проводились в даному кримінальному провадженні, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, і колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в цій частині.

Щодо тверджень апелянта про зменшення суми витрат на правничу допомогу, то їх колегія суддів визнати обґрунтованими не може з огляду на наступне.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 червня 2022 року (справа № 477/874/19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта та п`ята статті 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімсервіс», яке є потерпілим у даному кримінальному провадженні, та адвокатом ОСОБА_9 було укладено договір про надання правової допомоги № 106, на підставі якого представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 приймала участь в судових засіданнях по справі. Також в матеріалах наявний рахунок-фактура № 106-1 від 30 жовтня 2025 року, згідно з яким за надання правничої допомоги відповідно до умов договору ТОВ «Укрхімсервіс» має сплатити 3000 грн, акт про надання правничої допомоги від 30 жовтня 2025 року, який підтверджує надання правничої допомоги щодо ведення справи № 592/16339/25 (провадження 1-кп/592/1043/25), та скриншот про поповнення рахунку на 3000 грн від ТОВ «Укрхімсервіс» (оплата рах. № 106-1 від 30.10.2025 р. за правничу допомогу по договору № 106 від 15.10.2025 року).

Аналізуючи вказані документи, колегія суддів вважає, що визначений розмір гонорару адвоката у сумі 3 000 грн є цілком адекватним, обґрунтованим та співмірним із обсягом наданих послуг. Враховуючи характер правопорушення, кількість судових засідань за участю адвоката та необхідність підготовки процесуальних документів, така сума витрат не є надмірною та відповідає критеріям розумності. Призначений розмір витрат на правничу допомогу забезпечує баланс між правом потерпілої сторони на професійну допомогу та обов`язком засудженого відшкодувати витрати, спричинені його протиправними діями, а тому підстав для їх зменшення судом апеляційної інстанції не вбачається.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Укрхімсервіс» судових витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн та не вбачає підстав для зменшення суми в частині стягнення процесуальних витрат на правову допомогу, як того просить апелянт.

З огляду на вищевикладене, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2025 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4