Справа № 296/4244/26
УХВАЛА

Іменем України

про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

09 квітня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.07.2022, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної за ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.07.2022.

Клопотання обґрунтовано тим , що у квітні 2022 року (точної дати та місця органом досудового розслідування не встановлено) громадянка України ОСОБА_5 перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, діючи з прямим умислом, погодилась на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на окупованій території.

В подальшому ОСОБА_5 перебуваючи на тимчасово окупованій частині території Херсонської області добровільно зайняла запропоновану окупаційною владою держави-агресора посаду у незаконному органу влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, так званого - (мовою оригіналу) «главы Высоковского сельского совета Бериславского района Херсонской области», чим виконала всі необхідні дії, направлені на доведення свого злочинного умислу до кінця.

ОСОБА_5 , здійснювала свою протиправну діяльність до листопада 2022 року (більш точна дата слідством не встановлена) шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій, а саме: вирішувала питання щодо забезпечення діяльності та організації роботи незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, тобто «Высоковского сельского совета» за законодавством рф, шляхом підбору кандидатів для роботи на різних посадах у сільській раді; здійснювала безпосереднє керівництво підлеглими працівниками незаконного органу; організовувала виплату заробітної плати працівникам вказаного окупаційного органу в російських рублях; посвідчувала акти цивільного стану стосовно смерті громадян; налагоджувала та організовувала взаємодію із іншими окупаційними органами влади; вирішувала питання про надання місцевим мешканцям дозволу для виїзду за межі громади; забезпечувала дотримання мешканцями громади встановленого окупаційною владою порядку дії комендантської години, організовувала заселення російських військових в будинки громадян, на території громади, які виїхали на підконтрольну Україні територію, а також адміністративно-господарських функцій, які проявлялись в наступному: організовувала питання пов`язані із життєдіяльністю громади та функціонування житлово-комунальної сфери; забезпечувала виконання мешканцями громади встановленого окупаційною владою порядку заготівлі та порубки деревини відповідно до розпорядження окупаційної адміністрації, тобто «главы Военно-гражданской администрации Бериславского административного района» від 12.07.2022 № 10-Р.

27.04.2026 ОСОБА_5 в порядку встановленому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

06.04.2026 слідчим СВ УСБУ в Житомирській області винесено постанови про оголошення ОСОБА_5 у розшук, в тому числі міжнародний, здійснення якого доручено сектору міжнародного співробітництва ГУНП в Житомирській області.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність обрання до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

За приписами ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскільки додатки до клопотання містять докази, що підозрювана перебуває у міжнародному розшуку та перебуває як на тимчасово окупованій території України так і території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, таким чином переховується, слідчим суддею прийнято рішення про розгляд клопотання без участі підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає ч.6 ст.193 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання повністю підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 заперечував проти обрання запобіжного заходу його підзахисній, оскільки він не мав спілкування з нею, можливо її схилили до вчинення дій, які їй інкримінуються

Заслухавши сторону обвинувачення та захисника підозрюваної дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, додані захисником докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000251 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України де підозрюваною є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо набуття статусу підозрюваної ОСОБА_5 ..

Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Зокрема, у даному судовому провадженні сторона обвинувачення доводить, що у ситуації з ОСОБА_5 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК України, існування якого свідчить про наявність у неї статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Вимоги, відповідність ситуації конкретної особи, яка може вказувати на наявність у неї статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, включають три обов`язкові складові, відсутність хоча б однієї, з яких свідчить про відсутність у такої особи відповідного процесуального статусу.

Так, елементами, наявність яких слугує критеріями за якими у третьому випадку, визначеному ч. 1 ст. 42 КПК, перевіряється чи набула особа статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, є наявність таких фактичних обставин (фактів): (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру особі у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Якщо для першого випадку, закріпленого у ч. 1 ст. 42 КПК (коли місцезнаходження особи відоме і в день складення їй можливо вручити повідомлення про підозру), передбачено вимогу про його вручення саме у день складення (ч. 1 ст. 278 КПК), то для третього випадку (коли повідомлення про підозру в день складення вручити неможливо) встановлено правило, за яким вручення відповідного повідомлення має здійснюватися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень. Про це прямо зазначено у ч. 1 ст. 42 і ч. 1 ст. 278 КПК України.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

В той же час ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Матеріали кримінального провадження містять відомості, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у 2022 році займала посаду «главы Высоковского сельского совета Бериславского района Херсонской области» запропоновану окупаційною владою рф. .

Так 27.03.2026 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України (оголошення опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр" №67 від 27.03.2026 та на сайті Офісу Генерального прокурора та вручено її захиснику).

Такий порядок вручення підозри прокурор пояснив тим, що у слідства достатньо відомостей, що ОСОБА_5 відсутня за місцем реєстрації оскільки після деокупації с.Високе Бериславського району Херсонської області вона разом з окупаційною владою рф залишила село, та наразі перебуває на окупованій частині Херсонської області (точне місце перебування невідоме), а тому вручити їй підозру за місцем реєстрації чи перебування не було можливості.

Також наявні докази, що 22.03.2026 ОСОБА_5 у встановленому ст. ст. 133-137 КПК України порядку викликана на 31.03.2026, 01.04.2026 та 02.04.2026 , однак у вказаний час не прибула на виклик уповноваженої службової особи - слідчого, тобто не з`явився без поважних причин та не повідомила про причини свого неприбуття.

Враховуючи перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Херсонської області (точне місце перебування невідоме), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ч. 8 ст. 135 КПК України, 06.03.2026 остання повідомлений про підозру шляхом опублікування її на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 67 за 07.03.2026), а також копію вручено захиснику підозрюваного.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим СВ УСБУ в Житомирській області дотримані вимоги КПК України, та підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про підозру у спосіб, визначений КПК України.

Щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_5 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, стандарт «обґрунтованої підозри» є вищим ніж стандарт «достатніх підстав (доказів)», оскільки пов`язаний з обмеженням прав, свобод та інтересів людини, в даному випадку права на свободу.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.07.2022 є обґрунтованою, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

-оглядом мережі Інтернет на предмет встановлення додаткової інформації щодо діяльності гр-ки ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 12.11.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2023;

-протоколами пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання свідкам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в ході яких останні впізнали ОСОБА_5 як старосту с. Високе, посаду в якому вона займала під час окупації;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , від 04.01.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 30.05.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.05.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 30.05.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 25.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 25.05.2023;

-висновком почеркознавчої експертизи 21.08.2024, відповідно до якого підписи та записи надані на експертизу виконані ОСОБА_5 ;

-документами наданими Високівським старостинським округом Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області, які підтверджують факт зайняття посади старости с. Висове гр. ОСОБА_22 та відсутності в списках працівників даного округу гр. ОСОБА_5 .

Щодо наявності ризиків.

Прокурор вказує, що існують ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

- ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому ОСОБА_5 підозрюється.

Так ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, жодного разу не з`явилася до органу досудового розслідування, перебуває у розшуку та фактично переховується на тимчасово окупованій території України, чи на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, отже ризик є не теоретичним, а цілком реальним та доведеним.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуває на окупованій території України. Оскільки характер вичиненого злочину прямо вказує на те що ОСОБА_5 перебуваючи на невстановленій частині окупованої території Херсонської області може продовжити протиправну діяльність, зокрема діяти на користь держави-агресора та виконувати функції, покладені на неї представниками окупаційної адміністрації.

Отже прокурором під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують і вони є не ймовірними, а реальними.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення оскільки прокурором під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст.111-1 КК України , наявність реальних ризиків передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами аб.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Щодо дії ухвали.

У відповідності до ч.4 ст. 197 У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.07.2022 за ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.04.2026 о 13:55

Слідчий суддя ОСОБА_1