Справа № 287/369/24
провадження 1-кп/287/182/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000019 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000019 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У підготовче судове засідання потерпіла не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином. Учасники кримінального провадження висловили узгоджену позицію щодо можливості проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої, що відповідає вимогам статей 314, 325 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великий Дивлин Лугинського району Житомирської області, із середньою освітою, розлучений, інвалід 3 групи, не працюючий, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин. Так, 10.02.2024 приблизно о 19 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе-барі «Леон», що по вул. Довженка, 8, в с. Нові Білокоровичі Коростенського району Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліве плече ОСОБА_5 , від чого остання впала на землю. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_5 за волосся та умисно наніс два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілої, після чого наніс удар правою ногою в її ліву ногу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна на внутрішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, синця на передній поверхні лівого коліна, синця на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Так як у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , посилаючись на ст. 49 КК України подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, судом роз`яснено йому суть обвинувачення та наявність підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, із чим він погодився та не вимагав здійснювати судове провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене обвинуваченим клопотання, посилаючись на наявність всіх підстав, передбачених ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це визначений ст. 49 КК України проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2, 3 ст. 49 КК України) чи інших обставин, що визначають особливості застосування строків давності або взагалі виключають можливість їх застосування (ч. 5, 6 ст. 49 КК України).

Обов`язковою умовою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є його згода на таке звільнення в силу вимог ч. 3 ст. 258 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так, суд встановив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що віднесене до кримінальних проступків згідно зі ст. 12 КК України за які передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі, а тому строк давності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України становить два роки.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, тобто 24.02.2026, закінчився двохрічний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 13 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого ОСОБА_4 що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, з моменту вчинення якого минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України та статтями 100, 126, 284, 286, 288, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1