печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, за участю секретаря ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001178, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001178 від 01.10.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Встановлено, що внаслідок надзвичайної ситуації природного та техногенного характеру в м. Одесі - потужної зливи, яка сталася 30 вересня 2025 року та під час якої за добу випала двомісячна норма опадів, було завдано значних збитків територіальній громаді міста: підтоплено дороги та будинки, відсутнє електропостачання в деяких районах, не працював електротранспорт, пошкоджено майно, повалено дерева.

В результаті стихійного лиха - повені, яка сталась на території міста Одеси, Одеської області, загинуло 9 осіб.

Проведеним досудовим розслідування встановлено, що загибель 9 осіб 30.09.2025 в результаті стихійного лиха у м. Одесі перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з службовою недбалістю Директора департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_11 .

28.10.2025 в період часу з 21.07 год. по 22.11 год. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ході якого виявлено та вилучено: флеш-накопичувач у корпусі чорного кольору марки «Transcend 4Gb»; мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІl: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Особа, щодо майна якої розглядається клопотання, підозрюваний ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлений належним чином.

Захисник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності та відсутності його підзахисного, зазначивши, що з приводу визначення позиції по суті питання покладаються на розсуд суду.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Встановлено, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001178 від 01.10.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 27.10.2025 по справі №947/40470/25 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 /а.м. 74-77/.

28.10.2025 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: флеш-накопичувач у корпусі чорного кольору марки «Transcend 4Gb»; мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІl: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 /а.м. 78-84/.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 29.10.2025 вилучені під час обшуку предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0001178 від 01.10.2025 /а.м. 84-85/.

Слідчий суддя вважає, що матеріали, долучені до клопотання, дають достатні підстави вважати, що мало місце розслідуване у кримінальному провадженні №0001178 кримінальне правопорушення, а вилучене майно (інформація в мобільному телефоні підозрюваного) може мати доказове значення в провадженні.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: забезпечення збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_2 про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт майно, вилучене 28.10.2025 у ході проведення обшукуза місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: флеш-накопичувач у корпусі чорного кольору марки «Transcend 4Gb»; мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІl: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 .

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12