Справа № 308/2976/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 01.12.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001694 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001694 від 01.12.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

У судовому засіданні обвинувачений звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із тим, що він має намір продовжити проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на що від командира вказаної військової частини надано згоду.

В клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, у військовому званні «солдат», в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 01.09.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації АДРЕСА_1 ) та був відсутній без поважних причин тривалістю понад три доби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, обвинувачений просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, кримінальне провадження №0001694 від 01.12.2025 року закрити, зобов`язати начальника військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_4 на військовій службі у вказаній військовій частині, а ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Обвинувачений після встановлення судом його особи, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю, повідомив суду що має намір продовжити військову службу та просив задоволити подане прокурором клопотанням.

Незважаючи на те, що судом роз`яснено обвинуваченому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання такого відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення, яке не пов`язане з матеріальним становищем обвинуваченого чи будь-якими іншими обставинам.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та надав згоду для продовження проходження військової служби, його намір повернутися на військову службу є добровільним, інших кримінальних проваджень за військові злочини відносно нього немає, злочин вчинено вперше, а також наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у даній військовій частині.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 , командуванням військової частини позитивно розглянута можливість подальшого проходження солдата ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має намір самостійно повернутися до місця служби та виявив бажання продовжити проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягався.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_4 виявив бажання повернутися до військової служби та надав згоду проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , наявна письмова згода командира військової частини на проходження служби ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмець Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , солдата, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001694 від 01.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1