У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001009 від 14.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2024 року у справі №459/367/23 позовну заяву ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4 388 400,00 грн. заборгованості за договором позики, 9 017,26 грн., що складають 3 відсотки річних від простроченої суми, 13 420,00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2024 року у справі №459/367/23 заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 42 600 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

29 квітня 2024 року приватним виконавцем ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження №74877546 з примусового виконання виконавчого листа №459/367/23 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 10 квітня 2024 року.

Зазначає, що станом на дату подання скарги пройшло понад рік з моменту винесення вказаних рішень та відкриття виконавчого провадження жодних дій щодо виконання вищезазначених рішень з боку ОСОБА_6 не було вчинено, що підтверджується відповіддю приватного виконавця ОСОБА_7 від 01 травня 2025 року №02-01/4 977 на адвокатський запит.

Зауважує, що 15 липня 2025 року на адресу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було надіслано клопотання про виклик та допит потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 щодо обставин, які стали підставою для відкриття кримінального провадження. Однак слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було надіслано повідомлення про те, що кримінальне провадження за №0001009 від 14.05.2025 року закрито. В подальшому, ухвалою слідчого судді від 10.10.2025 року таку постанову було скасовано.

Заявник вказує, що підставою такого рішення суду стало те, що слідчим у оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні, які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, чому не було проведено допиту заявника та ОСОБА_6 , при цьому слідчий обмежився загальними формулюваннями, що проведеними заходами підтвердити протиправну діяльність не виявилося можливим.

Наголошує, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2025 року, слідчим в межах кримінального провадження № 0001009 не проведено жодних слідчих (процесуальних) дій, не зібрано та не досліджено жодних доказів. Зокрема, адвокатом заявника 31.10.2025 року на адресу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було скеровано повторне клопотання про допит потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_6 . В телефонному режимі було погоджено зі слідчим ОСОБА_5 про те, що допит потерпілого ОСОБА_9 відбудеться за місцем проживання заявника, тобто буде проведений працівниками Пустомитівського районного управління ГУНП у Львівській області за дорученням слідчого ОСОБА_10 . Однак, ніхто потерпілого ОСОБА_8 на допит не викликав, жодних повісток про виклик до слідчого для участі у слідчій дії йому не надходило.

19 грудня 2025 року на адресу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було скеровано клопотання про звернення за міжнародною допомогою. Проте, слідчим було надано відповідь про те, що кримінальне провадження № 0001009 від 14.05.2025 року закрито, завірена копія постанови буде надіслана на електронну адресу, вказану у адвокатському запиті. Копія такої постанови була надіслана та отримана адвокатом заявника ОСОБА_3 26.01.2026 року.

Заявник вкотре наголошує, що слідчий не вжив жодних дій для того, щоб зібрати хоч якісь докази на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись посиланням на постанову Верховного Суду, якої немає у реєстрі судових рішень, а також вказівкою на іншу статтю КК України у вступній частині постанови, що свідчить про істотну неповноту та необ`єктивність проведеного досудового розслідування та необґрунтованість та передчасність ухваленого рішення щодо закриття кримінального провадження.

За таких обставин, просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001009 від 14.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник ОСОБА_11 подав заяву, згідно якої просить вимоги скарги задоволити у повному обсязі та розглянути скаргу без їх участі.

Слідчий не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заперечень на скаргу не подавав. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0001009 від 14.05.2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Як встановлено у судовому засіданні, 30 червня 2025 року слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001009 від 14.05.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.10.2025. Скасовуючи постанову про закриття кримінального провадження слідчим суддею було констатовано, що слідчим в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні, які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, чому не було проведено допиту заявника та ОСОБА_6 , при цьому слідчий обмежився загальним формулюваннями, що проведеними заходами підтвердити протиправну діяльність не представилося можливим.

Проте, 15 грудня 2025 року слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 повторно виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001009 від 14.05.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не надано оцінку його твердженням, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя повторно наголошує, що слідчим в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні, які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, чому не було проведено допиту заявника та ОСОБА_6 , при цьому слідчий обмежився загальним формулюваннями, що проведеними заходами підтвердити протиправну діяльність не представилося можливим.

Тобто, мотивувальна частина постанови не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя бере до уваги твердження заявника про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі та слідчим не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а тому вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Слідчий суддя вказує, що слідчому необхідно врахувати висновки слідчого судді, викладені у вказаній ухвалі, які є обов`язковими до виконання з метою недопущення порушення права на захист.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15.12.2025 року про закриття кримінального провадження №0001009 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 15 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001009 від 14.05.2025 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1