Справа № 203/1477/26
Провадження № 1-кс/0203/1452/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09.12.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0001854, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

встановив:

18 лютого 2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла скарга представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0001854 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, в якій скаржник просить скасувати зазначену постанову.

Подана скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою, передчасною та такою, що винесена без проведення всіх необхідних слідчих дій.

03 березня 2026 року від представника скаржника ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона просить здійснювати розгляд скарги за відсутності сторони скаржника.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, надіслав до суду матеріали кримінального провадження № 0001854.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився та просив розглянути скаргу в його відсутність, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя визнає можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу, оскільки судом було забезпечено її процесуальне право на розгляд справи в її присутності.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінального провадження № 0001854, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали кримінального провадження № 0001854 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, відомості про яке були внесені на підставі заяви заступника Міністра юстиції ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за фактом встановлення ЄСПЛ у рішенні «Рожнов та інші проти України», зокрема, за заявою ОСОБА_6 № 26434/22 щодо неналежних умов тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», внаслідок чого зобов`язано Державу сплатити 7 250 євро в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Судом також встановлено, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали кримінального провадження № 0001862 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, відомості про яке були внесені на підставі заяви заступника Міністра юстиції ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за фактом встановлення ЄСПЛ у рішенні «Малахов та Крайнюченко проти України», зокрема, за заявою ОСОБА_7 № 1672/23 щодо неналежних умов тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», внаслідок чого зобов`язано Державу сплатити 9 150 євро в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

26 липня 2024 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0001854 та № 0001862 були об`єднані в одне провадження під загальним № 0001854.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09.12.2025 було закрито кримінальне провадження № 0001854 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зазначена постанова мотивована, зокрема, тим, що рішення Суду про компенсацію розміру шкоди у визначеному розмірі прийнято, виходячи з внутрішнього переконання; завдана шкода не є прямою шкодою, завданою недбалістю певних осіб, а є компенсацією від неефективного застосування процесуальних можливостей, тому відсутній причинний зв`язок між діяннями та наслідками у вигляді суми компенсації, яка не може вважатися шкодою, завданою кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим відсутній елемент об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.367 КК України (настання матеріальної шкоди, яка перебуває у причинному зв`язку між протиправними діяннями та наслідками). Слідчим зазначено, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено даних, які вказують на наявність у діях будь-кого ознак складу будь-якого злочину, у тому числі передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім цього, згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»). Згідно зі ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Під час розгляду вказаної скарги слідчим суддею встановлено, що постанова від 09.12.2025 не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин справи, на які посилався заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення та доданих до неї матеріалів у співставленні до результатів проведених слідчих дій.

Зокрема, слідчим не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, чи мали місце умови тримання під вартою за обставинами, вказаними у заяві про кримінальне правопорушення та доданих до неї матеріалів, в тому числі заяві ОСОБА_6 № 26434/22 до ЄСПЛ та заяві ОСОБА_7 № 1672/23 до ЄСПЛ та у діях яких осіб встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

Прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, оцінки та аналізу доводів заявника, викладених в заяві про вчинення злочину, фактичних обставин кримінального провадження, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження. Тому, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як передчасна та невмотивована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09.12.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0001854, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України задовольнити.

Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09.12.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0001854, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України скасувати.

Направити кримінальне провадження № 0001854, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 06.03.2026 р. о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1