УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/284/26

Провадження № 1-кп/486/171/2026

27 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000041, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Карасу, Середньочирчикського району, Ташкентської області, Узбекистан, громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 29,3 кв.м, розташовану по АДРЕСА_3 , з використанням підроблених документів, перебуваючи в приміщенні державного реєстратора Мішково-Погорілівської сільської ради, Вітовського району, Миколаївської області, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Миру, буд. 38, достовірно будучи обізнаним, що довідка, серія та номер: 2242/3 від 30 червня 2021 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленою, оскільки містить недостовірні відомості щодо присвоєння зазначеній нежитловій будівлі (магазину) адреси, а також будучи обізнаним, що технічний паспорт, серія та номер: 774 від 30 червня 2021 року, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості щодо року побудови вказаної нежитлової будівлі (магазину), умисно надав державному реєстратору ОСОБА_6 зазначені документи, повідомивши неправдиві відомості щодо справжності завідомо підроблених документів, який при цьому не був обізнаний про незаконні дії ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 довів свій протиправний умисел до кінця шляхом надання державному реєстратору завідомо підроблених офіційних документів, які стали підставою для реєстрації права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 29,3 кв.м, розташовану по АДРЕСА_3 .

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_3 виник умисел на реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 11,2 кв.м, розташовану по бульвару Шкільному, 2/2, в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області.

Так, 04 серпня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 11,2 кв.м, розташовану по бульвару Шкільному, 2/2, в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, з використанням підроблених документів, перебуваючи в приміщенні державного реєстратора Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Миру, буд. 38, достовірно будучи обізнаним, що довідка, серія та номер: 2242/1 від 30 червня 2021 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленою, оскільки містить недостовірні відомості щодо присвоєння зазначеній нежитловій будівлі (магазину) адреси, а також будучи обізнаним, що технічний паспорт, серія та номер: 773 від 30 червня 2021 року, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості щодо року побудови вказаної нежитлової будівлі (магазину), умисно надав державному реєстратору ОСОБА_6 зазначені документи, повідомивши неправдиві відомості щодо справжності завідомо підроблених документів, який при цьому не був обізнаний про незаконні дії ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій протиправний умисел до кінця шляхом надання державному реєстратору завідомо підроблених офіційних документів, які стали підставою для реєстрації права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 11,2 кв.м, розташовану по АДРЕСА_4 .

Також, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 11,2 кв.м, розташовану по бульвару Шкільному, 2/2, в м. Південноукраїнську, Вознесенського району Миколаївської області, з використанням підроблених документів, перебуваючи в приміщенні державного реєстратора Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Миру, буд. 38, достовірно будучи обізнаним, що довідка, серія та номер: 2242/1 від 30 червня 2021 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленою, оскільки містить недостовірні відомості щодо присвоєння зазначеній нежитловій будівлі (магазину) адреси, а також будучи обізнаним, що технічний паспорт, серія та номер: 773 від 30 червня 2021 року, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості щодо року побудови вказаної нежитлової будівлі (магазину), умисно надав державному реєстратору ОСОБА_6 зазначені документи, повідомивши неправдиві відомості щодо справжності завідомо підроблених документів, який при цьому не був обізнаний про незаконні дії ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій протиправний умисел до кінця шляхом надання державному реєстратору завідомо підроблених офіційних документів, які стали підставою для реєстрації права власності на нежитлову будівлю (магазин) площею 11,2 кв.м, розташовану по АДРЕСА_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

23 лютого 2026 року до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання та просив закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив задовольнити клопотання захисника, розуміє, що він звільняється від кримінальної відповідальності не з реабілітуючих обставин.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження. Зазначив, що дійсно скінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 передбачені ст. 49 КК України.

Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, суд приходить наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, подія яких мала місце 04 серпня 2021 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 України відноситься до проступку, за який передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення).

Таким чином, на момент розгляду судом кримінального провадження щодо обвинуваченого закінчився передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, а саме, 04 серпня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує постанову Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №566/554/16-к, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності відбувається незалежно від визнання обвинуваченим вини. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Виходячи з викладеного, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закриттю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

У справі цивільний позов не заявлений.

Об`єднаною палатою ККС ВС зроблено висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17). Аналогічний висновок міститься в Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 лютого 2025 року справа №712/8174/23.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що витрати понесені у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування на проведення експертиз у загальному розмірі 44104,32 грн (18659,52 + 13570,56 + 11874,24) підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз у загальному розмірі 44104 (сорок чотири тисячі сто чотири) гривні 32 копійки віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1