Справа № 462/980/26
провадження 1-кс/462/398/26
У Х В А Л А

06 березня 2026 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000087 від 05.02.2026 року,про застосування запобіжногозаходу у вигляді тримання під вартою щодопідозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який має двох дітей, в тому числі малолітнього сина, 2014 року народження, особи з інвалідністю 2-ої групи, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

встановив:

06.03.2026 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ,за погодженням із прокурором, звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в її провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 05.02.2026 року до ЄРДР за №0000087, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_6 . Підозра обґрунтована зібраними слідством доказами. Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний втік з місця вчинення кримінального правопорушення, окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом до втечі підозрюваного ОСОБА_6 . Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, шляхом вчинення тиску на останніх для схилення їх до зміни показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного місця праці, офіційно не працевлаштований, тобто, не має постійного джерела прибутку, часто проводить час спілкуючись з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, схильними до вчинення кримінальних правопорушень, що в сукупності свідчить про відсутність у підозрюваного соціально-стримуючих факторів. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, тому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, прокурор вважав за можливе визначити підозрюваному розмір застави 70прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що доводи сторони обвинувачення на підтвердження обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними. Вказали, що ризики зазначені у клопотанні є необґрунтованими, та просили врахувати, що у ОСОБА_6 міцні соціальні зв?язки, він є особою з інвалідністю ІІ групи, має на утриманні малолітнього сина, 2014 року народження. Вважають, що більш м`який запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби, також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши доводи сторін кримінальногопровадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Встановлено, що СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 05.02.2026 року.

05.03.2026 року ОСОБА_6 затримано на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин того, що він 04.02.2026 року близько 18.50 год., спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом використання невстановленого стороннього металевого предмета, проник в приміщення квартири, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти у розмірі 10 000 дол. США, 30 000 грн., золотий перстень-печатку 585 проби із широким прямокутним верхом із пласкими гранями, по центру якого вставлений невеликий прозорий камінь (діамант), а по боках рельєфний візерунок із хвилястими мотивами, пару сережок із білого золота, 585 проби, вигнутої форми, схожих на переплетені лінії із невеликим прозорим каменем (цирконієм), після чого спільно із ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 493928 грн.

Відповідно до ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів, тобто обґрунтованість підозри підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2026 року, протоколом огляду місця події від 04.02.2026 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 05.02.2026 року, протоколом огляду предметів від 10.02.2026 року, протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.03.2026 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 25.02.2026 року, протоколом особи для позавізуального впізнання від 05.03.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.02.2026 року, протоколом пред?явлення речей для впізнання від 05.03.2026 року, протоколом повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05.03.2026 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального провадження від 05.03.2026 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.03.2026 року.

Будучи допитаним підозрюваний ОСОБА_6 на підставі ст.63 Конституції України від дачі будь-який показань відмовився.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, одружений, який має на утриманні малолітнього сина, 2014 року народження, проте офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів.

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, вважаю, що можливість того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, реально існує.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м?які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м?якого запобіжного заходу обов?язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов?язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні цього питання слідчий суддя виходив з того, що: 1) особисте зобов?язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; 2) умови домашнього арешту, який по суті є «не суворою» формою ізоляції підозрюваного, не запобігають можливості його вільного спілкування як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації із потерпілою та свідками, з цих підстав домашній арешт не зможе ефективно запобігти вказаним ризикам.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчим та прокурором.

Аналіз наведеного дає підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення процесуальних дій слідчого, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ч.5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто, з врахування його затримання 05.03.2026 року, - до 03.05.2026 року включно.

Щодо альтернативного визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Водночас, згідно з ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого ст. 255-255-3 КК України.

Таким чином, альтернативне не визначення розміру застави є правом слідчого судді, а таке рішення приймається із врахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.

Клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не містить жодних доводів щодо доцільності не визначення підозрюваному альтернативного розміру застави.

Слідчий суддя звертає увагу, що тривале та безальтернативне тримання особи під вартою, протиправність дій якої не підтверджена вироком суду, може вважатись виправданим лише за виняткових умов.

Враховуючи наведене, за не доведеності виняткових обставин для безальтернативного тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити альтернативну заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 232960 грн.

На переконання слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов?язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на потерпілих та свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, при внесенні застави, вважаю, що слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить дієвість кримінального провадження, процесуальну поведінку підозрюваного та процесуальні дії слідчого.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000087 від 05.02.2026 року ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали по 03.05.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 232960 грн., яку підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на депозитний рахунок для внесення застави(UA0000757; отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду, слідчого судді, процесуального прокурора та слідчого за першою вимогою;

2)повідомляти слідчого, прокурора чисуд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3)не відлучатися за межі м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4)утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ;

5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо підозрюваний ОСОБА_6 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.03.2026 року.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1