Справа № 635/8089/25
Провадження № 1-кп/635/207/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , (на відеозвя`зку),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (на відеозвя`зку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Розмір застави залишити раніше визначений.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного. При цьому зауважила, що на її думку, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не є доцільним, оскільки він виявив добровільне бажання продовжити військову службу, що свідчить про те, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, перестали існувати.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 13.02.2026.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 27.08.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.10.2025, визначено заставу у розмірі 75700,00 грн з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків у разі внесення суми застави.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2025 справу призначено до судового розгляду та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 19.12.2025.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2025 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 13.02.2026 включно.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинувачений буде перебувати на волі.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органу досудового розслідування або суду, знайшов своє підтвердження, тим що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 може фізично або психологічно незаконно впливати на учасників провадження, а саме примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання, оскільки судовий розгляд тільки розпочато, свідки судом не допитані, докази не досліджені. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором зазначено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме дезертирство, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності та продовжити вчиняти злочин, у якому обвинувачується.

Суд зазначає, що прокурором існування такого ризику не обґрунтовано належним чином та не доведено відповідними доказами.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, міцність його соціальних зв`язків та репутацію, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому приписами частини 8 статті 176 КПК України (зі змінами, внесеними Законами України від 16.08.2022 № 2531-ІХ та від 01.12.2022 № 2810-ІХ) прямо заборонено обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його вік, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, залишає раніше визначену суму застави у розмірі 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 197, 199, 331, 334 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13.04.2026 включно.

Залишити раніше визначену суму застави у розмірі 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень 00 копійок, які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; щоденно прибувати до визначеної командуванням військової частини особи з метою контролю за поведінкою військовослужбовця; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/несення військової служби; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованому йому злочину.

Строк дії ухвали встановити до 13.04.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1