Справа № 545/4270/24
Провадження № 1-кп/545/213/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2026 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бричківка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 після 21 год ІНФОРМАЦІЯ_2, на польовій дорозі з географічними координатами 49.7050860, 34.5236320 біля с. Бричківка Полтавського району Полтавської області, під час сварки із ОСОБА_8 , яка перебувала у нетверезому стані, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій два удари кулаком руки в область ребер справа та зліва, після чого виштовхав ОСОБА_8 , яка не могла чинити опір, із салону автомобіля, та, продовжуючи свої агресивні дії, у короткий проміжок часу наніс потерпілій численні удари(не менше чотирьох) руками в обличчя, по голові, тулубу та кінцівках. У результаті дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно такі тілесні ушкодження:

тупа травма тулубу - деревоподібні розриви печінки з крововиливами; перелом дужок 3,4-го шийних хребців з крововиливами та пошкодженнями спинного мозку на цьому рівні; двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям; забійна рана голови; синець голови, множинні садна голови, тулубу, кінцівок.

Тілесні ушкодження першої групи носять характер прижиттєвості, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого предмету, стосовно до живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілої.

Тілесні ушкодження другої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого предмету, стосовно до живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Тілесні ушкодження третьої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, стосовно до живої особи, носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Тілесні ушкодження четвертої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого предмету, стосовно до живої особи, носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я,

Тілесні ушкодження п`ятої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, стосовно до живої особи, носять ознаки легких тілесних ушкоджень

Смерть ОСОБА_8 настала у короткий проміжок часу внаслідок гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок тупої травми тулубу з розривом печінки та внутрішньої кровотечі.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, перекваліфікувавши їх з ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні умисного вбивства не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що був знайомий з ОСОБА_8 , яка іноді зверталася до нього з приводу перевезень. Того дня близько 19-30 год йому зателефонувала ОСОБА_8 і попросила відвезти її у с. Петрівку, домовились зустрітись на нижній зупинці у напрямку центра села. Коли приїхав на умовлене місце, там вже чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_10 сіла в автомобіль на переднє пасажирське сидіння і вони поїхали у напрямку села, а ОСОБА_11 пішов. ОСОБА_10 була п`яна, просила відвезти її у с.Петрівку, він відмовлявся, бо не було бензину. ОСОБА_10 почала смикати його за кофту і вдарила рукою в область правого ока. Він зупинився біля сільського магазину і сказав, щоб ОСОБА_12 вийшла з автомобіля, вона відмовлялася. Тоді він вийшов з автомобіля, взяв її за обидві руки і витяг назовні. ОСОБА_10 перечепилася і впала на правий бік. На його пропозицію відвезти її додому остання відмовилася. Після падіння трималася за правий бік. Після цього він поїхав додому, а ОСОБА_10 залишилася. Будь-яких ударів потерпілій не наносив. Того дня він алкоголь не вживав. На тому місці, де був наступного дня виявлений труп потерпілої, він не був, як ОСОБА_8 там опинилася та чому там виявлений слід протекторів шин його автомобіля пояснити не може. Наступного дня близько 07 год він пішов до ставка і перебував там до 15 год, а коли повертався, його затримали працівники поліції. На досудовому розслідувані надавав інші покази через те, що боявся працівників поліції. Після затримання він не переодягався, вилучена у нього футболка не та, у якій він зустрічався із ОСОБА_8 , чому на його футболці виявлена кров пояснити не може.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому йому злочині повністю доводиться показаннями потерпілого, свідків, та іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що проживав однією сім`єю із ОСОБА_8 та своєю матір`ю ОСОБА_14 у будинку останньої близько одного року. У ОСОБА_8 було троє дітей, щодо яких вона була позбавлена батьківських прав. Дружина за життя зловживала спиртними напоями і бувало, що вона зникала на тиждень-два, але потім поверталася і він її прощав. Вони жили добре, сварок і бійок між ними ніколи не було. ОСОБА_12 ходила по людях і підробляла, а він отримував пенсію. Напередодні він лежав вдома хворий і нікуди не виходив. Зранку ОСОБА_12 пішла на заробітки, в обід повернулася і він чув, як та розмовляла із сином по телефону. Потім знову пішла і того дня додому вже не повернулася. Зранку наступного дня приїхала ОСОБА_15 і повідомила, що ОСОБА_10 лежить на околиці села мертва. Цивільний позов не заявляв, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що її син проживав однією сім`єю із ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу в одному будинку з нею. ОСОБА_10 за життя випивала, іноді зникала з дому на тиждень-два, але потім поверталася. Сварок і бійок між сином та невісткою ніколи не було. Того дня зранку ОСОБА_12 пішла на заробітки до когось скубти курей, в обід повернулася близько 14 год напідпитку, розстроєна, бо телефонував син і вимагав, щоб та приїхала, бо потрібні були документи на хату. Близько 14:30 год знову пішла і більше не повернулася. Зранку наступного дня приїхала ОСОБА_15 і повідомила, що ОСОБА_10 лежить на околиці села мертва. Її син того дня з дому нікуди не виходив, бо погано почувався.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що зранку ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дружиною ОСОБА_17 скубли курей у сусідки ОСОБА_18 . Згодом прийшла ОСОБА_8 і приєдналася. Після закінчення роботи, в обідній час, ОСОБА_19 накрила стіл та поставила 1 пляшку горілки. Після того, як пообідали, пішли до них додому, там продовжили випивати. Дружина дала ОСОБА_8 комбінезон, який та відразу одягнула, бо у джинсах їй було жарко. Ввечері ОСОБА_10 зібралася йти додому, він дав їй пакет яблук та пішов проводжати, бо вже сутеніло і він боявся, що вона піде шукати випивку. Біля містка ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_20 і та сказала, де вони. Хвилин через 2-3 під`їхав ОСОБА_21 і ОСОБА_10 сіла в автомобіль та вони поїхали у напрямку бару, а він пішов додому.

Аналогічні за змістом показання надав свідок ОСОБА_16 під час слідчого експерименту 07.08.2024 з його участю щодо орієнтовного часу, маршруту руху та місця зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_6 (Т.3 а.с.86-88).

Під час одночасного допиту свідка ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_6 свідок зазначив, що на момент, коли він залишав ОСОБА_8 із ОСОБА_6 , будь-яких тілесних ушкоджень чи слідів крові на ній не було. Підозрюваний під час цієї слідчої дії на запитання захисника зазначив, що після того, як він ударив потерпілу в обличчя, побачив, як у неї «кров легенько виступила з ніздрі»(Т.3 а.с.90-94). Разом з тим, у суді він категорично заперечив нанесення будь-яких ударів потерпілій.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що з ОСОБА_8 знайома давно, оскільки остання співмешкала з її рідним братом. Зранку ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_16 скубли курей у сусідки ОСОБА_18 (…). Після закінчення роботи вони пообідали та розійшлися. Близько 19 год до них додому прийшла ОСОБА_22 і принесла пляшку горілки, яку вони разом розпили. Після цього вона подарувала ОСОБА_8 комбінезон, який та відразу одягнула, бо у джинсах їй було жарко. Також дали їй пакет яблук і ОСОБА_22 зібралася йти додому, а чоловік пішов її проводжати, бо та була п`яна. Хвилин через 30 чоловік повернувся і вони лягли спати. Зранку сусід запитав, чи не знає вона жінки, яка лежить за селом. Вона поїхала велосипедом і там побачила ОСОБА_12 , яка лежала мертва. Їй відомо, що ОСОБА_10 дружила з ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що під вечір ІНФОРМАЦІЯ_2 зустрівся з ОСОБА_23 і той попросив його допомогти перевезти йому з поля траву, бо сам був випивши. Він погодився і на автомобілеві ОСОБА_6 з`їздили у поле і він пішов додому Згодом йому зателефонував ОСОБА_25 запропонував випити, він відмовився. Зранку дізнався про смерть ОСОБА_8 . Знає ОСОБА_6 як односельчанина, він неконфліктний. Від інших односельців чув, що ОСОБА_20 і ОСОБА_8 разом випивали, остання любила випити.

Свідок ОСОБА_26 повідомила, що ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 її син ОСОБА_20 разом з ОСОБА_24 їздили на поле по траву. Близько 20-20 год син кудись поїхав автомобілем, а біля 21 год повернувся, поїв і ліг спати. Син того вечора не вживав алкоголю.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що близько 7 год 06.08.2024 вигулювала собаку, яка раптом побігла в інший бік, вона за нею і побачила, що на ґрунтовій дорозі лежить людина. Вона повернулася додому, збудила чоловіка і вони пішли до сусіда, після чого вже втрьох повернулися на те місце, де лежала невідома жінка, після чого зателефонували до сільського голови та в поліцію. Поруч із трупом лежав мобільний телефон та взуття.

Свідок ОСОБА_28 повідомила, що знає ОСОБА_8 з моменту її приїзду в село. Вона позбавлена батьківських прав щодо дітей, оскільки била їх та не годувала. ОСОБА_8 «бігала» за ОСОБА_23 , оскільки той давав їй гроші на випивку, у них були стосунки. ОСОБА_8 їй декілька разів розповідала, що співмешканець її бив та показувала синці. Також одного разу бачила, як ОСОБА_13 піднімав її, а та падала, бо була п`яна.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_29 підтвердив надані ним висновки судово-медичних експертиз та пояснив, що причиною смерті ОСОБА_8 є гостра крововтрата внаслідок розриву печінки. З моменту нанесення цього тілесного ушкодження смерть потерпілої могла наступити у проміжок часу від декількох хвилин до години. Наявність алкоголю в крові скорочує час настання смерті. Будь-які об`єктивні дані щодо положення тіла потерпілої у момент нанесення удару відсутні. При огляді трупу ознак вчинення щодо потерпілої будь-яких насильницьких дій сексуального характеру не встановлено, а з`ясування питання щодо наявності незадовго до настання смерті добровільного статевого акту не є обов`язковим.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.08.2024, проведеним оглядом на вул. Романа Шухевича за межами села Бричківка Полтавського району Полтавської області, ближче до поля, з географічними координатами 49.7050860, 34.5236320, біля ґрунтової дороги виявлено труп жінки у лежачому положенні з тілесними ушкодженнями (синці та садна) на обличчі та тілі, біля трупа - мобільний телефон «HUAWEI». На відстані 2,35 м від трупа по дорозі, яка веде у ліву сторону села, на ґрунтовому покритті, виявлено сліди гуми від коліс транспортного засобу, які закінчуються на вказаному місці( Т. 1 а.с. 93-115).

Відповідно до висновку судової трасологічної експертизи від 12.08.2024 за №СЕ-19/117-24/13655-ТР, слід фрагменту бігової доріжки шини транспортного засобу довжиною 215мм і шириною 165 мм, зафіксований на фотозображенні(під час огляду місця події від 06.08.2024) з розмірами по осях 288х203 мм, та сліди фрагменту бігової доріжки шини транспортного засобу довжиною 215мм і шириною 50 мм, зафіксований на фотозображенні з розмірами по осях 289х203 мм, залишені таким же за конструкцією, формою та взаємному розміщенню елементів рельєфного малюнку протектора бігової доріжки шин, як і шини, що встановлені на передній вісі з лівого та правого боку автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 (Т. 2 а.с. 70-84).

Зазначений висновок підтверджує факт перебування автомобіля, на якому пересувався ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , на місці виявлення трупу ОСОБА_8 та узгоджується з показаннями, наданими ним під час слідчого експерименту, де він зазначив, що на вказаному місці ні пізніше, ніж за дві доби до цього, ні після того, як він залишив потерпілу, на цьому автомобілі він не проїжджав. Зазначена обставина спростовує твердження обвинуваченого у суді про те, що він взагалі не перебував на цьому місці у день загибелі ОСОБА_8 та свідчить про неправдивість його показів у цій частині.

Згідно з протоколом обшуку від 06.08.2024 домоволодіння за місце проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: сірі шорти, кофту спортивну синього кольору з довгим рукавом, кофту спортивну синього кольору білими полосками на руках з довгим рукавом, футболку темно-синього кольору, босоніжки темного кольору, кросівки сірого кольору(. 1 а.с.119-126).

Згідно з протоколом обшуку від 06.08.2024 автомобіля ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у гаражі на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено змиви з поверхонь: магнітоли, ручки замка водійських дверей, зовнішньої ручки правих дверей, ручки відкривання правих передніх дверей(із салону), ручки бардачка у салоні, важеля склопідйомника передніх правих дверей автомобіля, підлокотника правих передніх дверей, керма автомобіля, ручки важеля КПП автомобіля, ручок внутрішньої сторони дверей, а також: серветку з боку пасажира, волосся, виявлене на передньому пасажирському місці на підлозі під ковриком, мікрочастки з обох сидінь та обох спинок сидінь водія та пасажира, мобільний телефон «Sigma» з-під переднього правого сидіння, бальзам для губ у рожевій колбі з бардачка, у паперових стаканчика з бардачка, банну губку з залишками волосся на підлозі кузова авто, сліди папілярних узорів з поверхонь скла водійських та правих передніх дверей автомобіля, кросівки із багажника автомобіля, футболку темного кольору з багажника автомобіля, свідоцтво про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_30 , ключі від автомобіля; автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 поміщено до спец. майданчика тимчасового тримання ТЗ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області(Т.1 а.с.135-161).

Відповідно до протоколу затримання від 06.08.2024, у ОСОБА_6 було вилучено: куртку синтетичну чорного кольору без написів та гравувань, футболку чорного кольору з написом «HASSET», чорні штани типу «джинс» без написів та гравувань, мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy A15(SM-A155F/DSN) IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 (Т. 1 а.с.162-165).

Згідно з висновком №1291 від 14.08.2024 судово-імунологічної експертизи, кров потерпілої ОСОБА_8 відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0(Т. 2 а.с. 29).

Відповідно до висновку №1524 від 09.09.2024 судово-імунологічної експертизи, кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0(Т. 2 а.с. 64-65).

Згідно з висновком експерта від 11.09.2024 за №1299 судово-медичної імунологічної експертизи на футболці чорного кольору з написом «URBAN TRAIL HASSET» знайдена кров людини; при серологічному дослідженні в зазначених обєктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0; у зв`язку з ідентичністю групової належності крові осіб, що проходять по справі за ізосерологічною системою АВ0, кров в об. №5,7 може походити як від підозрюваного ОСОБА_6 , так і від померлої ОСОБА_8 , крові яких властивий антиген А(Т.3 а.с.29-31).

Відповідно до висновку експерта судової моелекулярно-генетичної експертизи від 03.02.2025 за №СЕ-19-24/62317-БД, генетичні ознаки крові, виявленої на футболці (об`єкти №2,3,7,12,13) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка трупа ОСОБА_8 . Ймовірність походження даних ДНК-профілів від однієї особи становить не мене, ніж 99,99999999 %(Т.3 а.с.34-46).

З протоколу огляду мобільного телефону «HUAWEI» P smart (FLG) ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , абонентський номер НОМЕР_6 , від 07.08.2024 вбачається, що найбільша кількість розмов(18) за період з ІНФОРМАЦІЯ_2( перший дзвінок - о 16:19 год(скасований)), по 06.08.2024(останній дзвінок - о 21:06 год(тривалість розмови 14))зафіксовано з абонентським номером НОМЕР_7 (Т. 1 а.с. 175- 189).

Відповідно до протоколу огляду від 25.06.2025 оптичного диску марки «Verbatium» відомостей оператора мобільного зв`язку «ПрАТ «ВФ Україна» абонент з абонентським номером НОМЕР_7 , IMEI: НОМЕР_8 за період з 18-41 ІНФОРМАЦІЯ_2 до 21-06 ІНФОРМАЦІЯ_2 мав 9 з`єднань з абонентським номером НОМЕР_6 (Т.3 а.с.59-66).

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що всі ці виклики відбулися внаслідок випадкового натискання кнопки виклику під час зберігання його у кармані ОСОБА_6 , без реального спілкування, оскільки з протоколу огляду 07.08.2024 вбачається, що переважна більшість викликів була прийнята абонентом і розмова тривала від 5 с до 2 хв.

Згідно з протоколами слідчих експериментів від 06.08.2024 та від 07.08.2024 з участю підозрюваного ОСОБА_6 , з додатками, останній повідомив, що близько 18 год ІНФОРМАЦІЯ_2 йому телефонувала ОСОБА_8 , проте він не почув виклику. Приблизно через півтори години він побачив пропущений виклик і передзвонив, ОСОБА_8 попросила зустрітися, на що він погодився. Приблизно через півгодини, приблизно о 20-30 год він приїхав на умовлене місце біля зупинки по вул. Центральній у с. Бричківка, там вже чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_10 сіла в автомобіль на переднє пасажирське сидіння і попросила відвезти її у с.Петрівку, на що він відмовився. ОСОБА_10 вдарила його кулаком у ділянку лівого ока та скроні. У відповідь він кулаком ударив по ребрам зліва та справа. Після того, як він наніс два удари потерпілій, остання почала тягти його за куртку, після чого він вийшов з автомобіля. Потерпіла також вийшла і він наніс їй один удар кулаком в обличчя, із-за чого вона впала. Він запитав, чи все добре, на що вона відповіла ствердно та що хвилин 15 полежить і піде додому. Після цього він залишив ОСОБА_8 та поїхав додому (Т.1 а.с. 190-196, а.с. 197-206).

Згідно з висновком експерта за №620 від 16.09.2024(Т.2 а.с.106-107) та додатковим висновком експерта за №620-б від 26.09.2024, на основі судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 , на її тілі виявлені тілесні ушкодження, які умовно можна розділити на такі групи:

перша група - тупа травма тулубу - деревоподібні розриви печінки з крововиливами;

друга група - перелом дужок 3,4-го шийних хребців з крововиливами та пошкодженнями спинного мозку на цьому рівні;

третя група - двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям; четверта група - забійна рана голови;

п`ята група - синець голови, множинні садна голови, тулубу, кінцівок.

Тілесні ушкодження першої групи носять характер прижиттєвості, утворилися незадовго до настання смерті від не менш, ніж однократної дії тупого предмету, стосовно до живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, згідно з п. 2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілої.

Тілесні ушкодження другої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від не менш, ніж однократної дії тупого предмету, стосовно до живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення згідно з п. 2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995.

Тілесні ушкодження третьої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від не менш як трьохкратної дії тупих предметів, стосовно до живої особи, носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості згідно з п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995.

Тілесні ушкодження четвертої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від не менш, ніж однократної дії тупого предмету, стосовно до живої особи носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно з п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995

Тілесні ушкодження п`ятої групи носять характер прижиттєвості, які утворилися незадовго до настання смерті від багатократної дії тупих предметів, стосовно до живої особи, носять ознаки легких тілесних ушкоджень згідно з п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995.

Смерть ОСОБА_8 настала у короткий проміжок часу внаслідок гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок тупої травми тулубу з розривом печінки та внутрішньої кровотечі(Т.2 а.с.114-115).

Відповідно до додаткового висновку судово-медичної експертизи №620-а від25.09.2024, покази підозрюваного ОСОБА_6 , які він надав під час слідчого експерименту 07.08.2024, загалом не протирічить даним судово-медичної експертизи щодо часу, кількості, локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень першої групи. Факт спричинення тілесних ушкоджень інших груп(крім одного удару по голові), підозрюваний під час слідчого експерименту не вказує(Т. 2 а.с.108-112).

Аналіз наведених доказів, на переконання суду, беззаперечно свідчить про доведеність вини обвинуваченого у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілої.

Суд бере до уваги і ту обставину, що проведена по справі низка судових експертиз у зв`язку з ідентичністю групової належності крові обвинуваченого та потерпілої не дає можливості зробити однозначний висновок про належність виявлених біологічних слідів одному із них; разом з тим, жодний із цих доказів не вказує на можливу причетність до скоєння цього злочину іншими особами та не виключає причетність до нього ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України суд виходить з таких міркувань.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК ), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

На переконання суду, кількість заподіяних ударів, їх локалізація, механізм утворення та ступніть тяжкості, спростовують твердження сторони обвинувачення про спрямованість умислу ОСОБА_6 саме на вчинення умисного вбивства потерпілої. Суд вважає, що матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження того, що обвинувачений, хаотично завдаючи потерпілій удари кулаками у різні частини тіла, більшість з яких не є життєво важливими, бажав спричинити саме її смерть, а не заподіяти їй тяжкі тілесні ушкодження, які фактично настали від його дій.

Так, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У свою чергу, ч. 2 ст. 121 КК передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 під час конфлікту з ОСОБА_8 , з якою перебував у близьких стосунках, умисно завдав їй два удари кулаком руки в область ребер справа та зліва та не менше чотирьох ударів руками в обличчя, по голові, тулубу та кінцівках. Вказані обставини підтверджено висновком експерта №620 від 16.09.2024(Т.2 а.с.106-107) та додатковим висновком експерта за №620-б від 26.09.2024, а також частково підтверджено самим обвинуваченим під час слідчого експерименту.

Враховуючи сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема: його спосіб, відсутність спеціальних знарядь, оскільки обвинувачений наносив удари виключно своїми кінцівками, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які були завдані у різні частини тіла, здебільшого по тулубу, передумови заподіяння ударів, те, що обвинувачений добровільно припинив злочинні дії, суд доходить до висновку, що умисел ОСОБА_6 був спрямований не на спричинення смерті потерпілій ОСОБА_8 , а на завдання останній тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, матеріали справи не містять жодного переконливого доводу, з посиланням на конкретні докази, які б підтверджували той факт, що з суб`єктивної сторони дії ОСОБА_6 були направлені саме на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 .

Щодо клопотання захисника про визнання недопустимим висновків судово-медичного експерта від 19.09.2024 за №620 та №620-а, та всіх судово-цитологічних та біологічних експертиз суд приходить до висновків.

Посилаючись на порушення вимог закону при проведенні судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 захисник зазначає про те, що не було проведено огляд трупу потерпілої на предмет встановлення тілесних ушкоджень, характерних для зґвалтування. Разом тим, як пояснив у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_31 , при огляді трупу ознак вчинення щодо потерпілої будь-яких насильницьких дій сексуального характеру не встановлено, а з`ясування питання щодо наявності незадовго до настання смерті добровільного статевого акту не є обов`язковим.

Чинне законодавство не містить обов`язку експерта з`ясовувати питання, які не були поставлені на його вирішення, зокрема, щодо наявності ознак добровільного статевого акту.

Жоден інший доказ не вказує на зґвалтування потерпілої, більш того, відсутність таких ознак при огляді трупу підтвердив у суді експерт та ця обставина висвітлена у відповідних висновках судово-медичних експертиз.

Питання щодо кількості та механізму заподіяних тілесних ушкоджень, у т.ч. можливості їх спричинення однією особою, детально висвітлені у висновках судово-медичних експертиз трупу ОСОБА_8 , які не викликають сумнівів у їх правильності та обґрунтованості.

Також суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_8 був одягнутий в інший одяг, ніж той, на якому були виявлені сліди РБК та які досліджувались експертами, та розцінює це як лінію захисту обвинуваченого.

Як зазначено вище, під час затримання 06.08.2024 у ОСОБА_6 було вилучено, серед іншого, футболку зі слідами крові, генетичні ознаки якої збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка трупа ОСОБА_8 , що підтверджено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи. Разом з тим, не оспорюючи самого факту належності обвинуваченому зазначеної футболки, як сам обвинувачений та його захисник, а також свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні, вказують, що ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений був одягнений у футболку іншого кольору. Оцінюючи ці твердження, суд враховує те, що будь-якої іншої версії, відмінною від викладеної обвинуваченням, щодо причин утворення на цьому предметі одягу слідів крові ОСОБА_8 стороною захисту не наведено. Також суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_26 у цій частині, які вона надала у судовому засіданні, і сприймає їх як такі, що надані з метою сприяння її сину уникнути відповідальності. При цьому суд бере до уваги, що під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_26 повідомила працівникам поліції, що син ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 був одягнений у чорну футболку, яка на ньому була і наступного дня(відеозапис до протоколу обшуку, файл S9610002, 11 хв 42 с).

Також суд не вважає такими, що спростовують вину ОСОБА_6 у вчиненому діянні твердження сторони захисту про інший одяг та хустку, які були виявлені на трупі потерпілої, оскільки, як зазначила свідок ОСОБА_17 , вона подарувала ОСОБА_8 одяг, у який та переодяглася, коли йшла від них; цю обставину підтвердив і свідок ОСОБА_16 .

Не виключають винуватості ОСОБА_6 у скоєнні злочину посилання захисника на аморальний спосіб життя потерпілої та її схильність до конфліктної поведінки, оскільки будь-яких доказів того, що заподіяні ОСОБА_6 удари були нанесені з метою самозахисту.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 121 КК України.

Щодо тверджень ОСОБА_6 про застосування до нього незаконних методів слідства, суд розцінює їх як спосіб захисту, оскільки згідно з постановою старшого слідчого першого слідчого відділу(з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 26.12.2025 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001054 від 09.05.2025, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України(т. 3 а.с.187-192).

Обставин, пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання, роботи та навчання характеризується позитивно; на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а перебуває на обліку у лікаря психіатра, беручи до уваги думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, виходячи з положень статті 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, наближене до мінімального розмірі санкції статті.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за №504 від 19.09.2024 на теперішній час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ступінь якого не позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебуває у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ступінь якого не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними(Т. 2 а.с. 234-236).

Правових підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки всі обставини повністю враховані про визначенні покарання, наближеного до мінімального розміру санкції статті.

V. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлений.

VІ.Мотиви інших рішень

Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, тому суд, з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та виконання вироку по цьому кримінальному провадженню, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту залишити без змін.

Процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи становлять 2271,84 грн та, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08.08.2024 накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі від вказаного транспортного засобу, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.08.2025 скасовано арешт та передано транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_32 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2024 до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.10.2024 змінений на нічний домашній арешт.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення, виходячи з такого їх співвідношення - один день попереднього ув`язнення відповідають одному дню позбавлення волі.

Отже, у строк покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з 06.08.2024 по 02.10.2024.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення по цій справі з 06.08.2024 по 02.10.2024.

До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 2271,84 грн.

Речові докази:- змиви з поверхонь: магнітоли, ручки замка водійських дверей, зовнішньої ручки правих дверей, ручки відкривання правих передніх дверей(із салону), ручки бардачка у салоні, важеля склопідйомника передніх правих дверей автомобіля, підлокотника правих передніх дверей, керма автомобіля, ручки важеля КПП автомобіля, ручок внутрішньої сторони дверей; серветку з боку пасажира, волосся, , мікрочастки з обох сидінь та обох спинок сидінь водія та пасажира, 2 паперових стаканчика, банну губку, сліди папілярних узорів з поверхонь скла водійських та правих передніх дверей автомобіля, хустку кольорову з нашаруванням РБК, капці зеленого кольору,змив РБК,(зразок грунту), зразок грунту зі слідами РБК, мобільний телефон «HUAWEI», футболку чорного кольору з написом «HASSET» - знищити;

мобільний телефон «Sigma», бальзам для губ у рожевій колбі, кросівки, футболку темного кольору, сірі шорти, кофту спортивну синього кольору з довгим рукавом, кофту спортивну синього кольору білими полосками на руках з довгим рукавом, футболку темно-синього кольору, босоніжки темного кольору, кросівки сірого кольору, куртку синтетичну чорного кольору без написів та гравувань, чорні штани типу «джинс» без написів та гравувань, мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy A15(SM-A155F/DSN) - повернути власникам.

свідоцтво про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля; автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_33 - залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений у Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1