"18" лютого 2026 р. Справа № 363/857/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду надійшло вищезазначене клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що у провадженні слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.08.2002 року на окраїні с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області, біля лісосмуги в каналі, виявлено закопаний труп невідомої особи чоловічої статі, віком близько 25-35 років, на тілі якого, згідно висновку експерта, виявлені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер.

Проведеними в ході досудового розслідування слідчим (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не надалось можливим.

Зазначила, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким злочином, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, становить десять років, а з моменту спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень минуло понад 15 років та не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, прокурор просила закрити кримінальне провадження №0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі п. 3 - 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 10.02.2026 року клопотання прокурора призначено до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні, зобов`язано орган прокуратури надати матеріали кримінального провадження №0000120 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2013 року для їх безпосереднього дослідження при вирішенні поданого клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, та суду повідомила, що в межах кримінального провадження органом досудового розслідування проведено ряд слідчих, розшукових дій, які результатів не дали, особу, яка вчинила даний злочин встановлено не було. 26.01.2011 року та 28.01.2011 року (згідно ст. 114 КПК України) повторно, слідчим СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області було надано доручення органу дізнання Вишгородського РВ МВС України в Київській області провести оперативно-розшукові дії спрямовані на встановлення вказаної особи, а при позитивному результаті доставити до СВ Вишгородського РВ для проведення слідчих дій. Разом з тим, не зважаючи на вжиття всіх можливих та розумних заходів, органом досудового розслідування не вдалося встановити особу, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення. Потерпілі особи під час досудового розслідування не встановлені. Матеріали кримінального провадження не містять постанови про визнання потерпілим.

Оскільки вжиті органом досудового розслідування заходи не дали жодних результатів, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, минуло понад двадцять років з моменту вчинення даного кримінального правопорушення, прокурор прохала суд вказане кримінальне провадження закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження №0000120, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Статтею 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, установивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

ККС ВС неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23).

З матеріалів досудового розслідування судом встановлено, що постановою про порушення кримінального провадження від 19.08.2002 року, було встановлено, що 09.08.2002 року на окраїні с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області біля лісосмуги в каналі виявлено закопаний труп невідомої особи чоловічої статі з ознаками смерті, що сталася внаслідок нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, внаслідок чого було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

24.01.2013 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000120 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення здійснено на підставі того, що 09.08.2002 року на окраїні с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області біля лісосмуги в каналі виявлено закопаний труп невідомої особи чоловічої статі віком близько 25-35 років на тілі якого згідно висновку експерта виявлені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих та розшукових дій, разом з тим, особу, що вчинила дане кримінальне правопорушення встановлено не було.

26.01.2011 року та 28.01.2011 року було надано додаткові доручення органу дізнання Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, провести оперативно-розшукові дії спрямовані на встановлення вказаної особи, а при позитивному результаті доставити до СВ Вишгородського РВ для проведення слідчих дій.

Однак, не зважаючи на вжиття всіх можливих та розумних заходів, органом досудового розслідування не вдалося встановити особу, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення та їй може бути вручено повідомлення про підозру.

Потерпілі особи під час досудового розслідування не встановлені.

Таким чином, судом встановлено, що в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.01.2013 року органом досудового розслідування за результатами повного, всебічного та об`єктивного розслідування встановлено подію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Разом з тим, не зважаючи на вжиті заходи, проведені процесуальні дії органом досудового розслідування не вдалося встановити особу, яка могла б бути причетна до вчинення даного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що органом досудового розслідування дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Однак при цьому встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, виявилося неможливим. З огляду на час, що пройшов з моменту початку досудового розслідування та безпосередньо впливає на стан і якість слідів кримінального правопорушення, можливість виявлення винної особи, суд приходить до висновку, що на сьогодні органом досудового розслідування вичерпано всі можливості для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, строк притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України становить 10 років з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання у кримінальному провадженні № 0000120 від 24.01.2013 року, не було встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України та жодній особі не було вручено повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Таким чином, кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд вправі закрити лише на підставі ч. 2 ст.49 КК України.

За таких обставин, питання про закриття кримінального провадження, що було порушено 19.08.2002 року, та внесено в ЄРДР 24.01.2013 року № 0000120, може вирішуватися тільки після закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 49 КК України, тобто, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років, за винятком випадку, визначеного ч. 4 ст. 49 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України було виявлено 09.08.2002 року (відповідно до Акту судово медичного дослідження (обстеження) трупа №177 від 25.11.2002 року, причину та дату смерті не встановлено через різко виражені гнилостні зміни), особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України не зважаючи на вжиття органом досудового розслідування всіх можливих та законних заходів, не встановлено, дане кримінальне правопорушення згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч.2 ст. ст. 49 КК України закінчився, зважаючи момент початку досудового розслідування, клопотання прокурора необхідно задовольнити, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 19.02.2026 року о 17 год. 15 хв.

Суддя ОСОБА_1