Справа № 461/9245/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/623/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

встановила:

даною ухвалою клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави, строком на 60 діб, тобто до 19.04.2026 включно.

Строк дії ухвали становить до 19.04.2026 включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді була винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України.

Звертає увагу на те, що ризики, передбачених ст. 177 КПК України, відсутні, а доводи слідчого з якими погодився прокурор та слідчий суддя є надуманими, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь які докази цьому, не навів таких прокурор і в судовому засіданні.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано те, що підозрюваний має тісні соціальні зв`язку, а саме перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , на утриманні перебуває двоє дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є студентом та неповнолітня донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається в 8 класі середньої школи, які перебувають виключно на утриманні підозрюваного і потребують сторонньої допомоги та грошового утримання, у зв`язку з чим підозрюваний повинен перебувати на волі та працювати.

Вказує на те, що визначення розміру застави зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, наявність осіб на його утриманні та відсутність негативних наслідків для оточуючих з урахуванням фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000827 від 20.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

07.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.01.2026 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 28.02.2026 включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.02.2026 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000827 від 20.06.2025 продовжено до 6 (шести) місяців, тобто 28.04.2026 включно.

На думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України; характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який вчинив тяжкі та особливо тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років; вік, стан здоров`я; ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшла до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до підозрюваного ОСОБА_7 інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, мотиви слідчого судді про неможливість визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу відносно підозрюваного, є правильними.

Даних, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, і які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 на більш м`який.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і запобіжний захід у вигляді застави, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2026 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді