печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0002303 від 26.08.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0002303 від 26.08.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002303 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено та діє по даний час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЗС України від 01.06.2023 № 152 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ЗС України та призначено на посаду навідника 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ЗС України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЗС України від 02.09.2023 № 245 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ЗС України.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, у порушення указаних вимог закону, солдат ОСОБА_5 , стрілець-санітар 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ЗС України вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин.

Під час дії воєнного стану солдат ОСОБА_5 , стрілець-санітар 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ЗС України, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 19.06.2024, близько 08:30 год залишив військову частину НОМЕР_1 ЗС України ( АДРЕСА_1 ) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, до свого затримання в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України слідчим ТУ ДБР у м. Києві 25.02.2026 близько 18:20 год.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим ОСОБА_5 у порядку ст. 135 КПК України 16.12.2025 викликано до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру на 10:00 год 22.12.2025.

У визначений час ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, у зв`язку з чим у порядку ст. 135. 278 КПК України повідомлення про підозру 24.12.2025 скеровано за відомими адресами проживання ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку.

Крім того, слідчим 24.12.2025 викликано ОСОБА_5 у порядку ст. 135 КПК України до органу досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій: допиту підозрюваного та вручення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Однак, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій не з`явився, причини неявки органу досудового розслідування не повідомив, його місцезнаходження наразі невідоме, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 30.12.2025 підозрюваного оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням в/ч НОМЕР_1 ЗС України про вчинення кримінального правопорушення;

- матеріалами службового розслідування за указаним фактом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.12.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

25.02.2026 о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 був затриманий.

За таких обставин, у діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, таке кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

Таким чином, орган досудового розслідування, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002303 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Солдат ОСОБА_5 , стрілець-санітар 3 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ЗС України, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 19.06.2024, близько 08:30 год залишив військову частину НОМЕР_1 ЗС України ( АДРЕСА_1 ) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, до свого затримання в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України слідчим ТУ ДБР у м. Києві 25.02.2026 близько 18:20 год.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим ОСОБА_5 у порядку ст. 135 КПК України 16.12.2025 викликано до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру на 10:00 год 22.12.2025.

У визначений час ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, у зв`язку з чим у порядку ст. 135. 278 КПК України повідомлення про підозру 24.12.2025 скеровано за відомими адресами проживання ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку.

Крім того, слідчим 24.12.2025 викликано ОСОБА_5 у порядку ст. 135 КПК України до органу досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій: допиту підозрюваного та вручення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Однак, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій не з`явився, причини неявки органу досудового розслідування не повідомив, його місцезнаходження наразі невідоме, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 30.12.2025 підозрюваного оголошено у розшук.

25.02.2026 о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 був затриманий.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що є тяжким злочином. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винним, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 та свідки у кримінальному провадженні є військовослужбовцями, які проходять службу в одній військовій частині, сусіди та близькі родичі і будуть взаємодіяти між собою, а також можуть проживати поряд та спілкуватися один з одним.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, у подальшому може знову вчинити військове кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, на даний час не виконані всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, обставини його ймовірного вчинення; дані, що характеризують особу підозрюваного; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави слідчим суддею не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0002303 від 26.08.2024 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням підозрюваного на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати в межах строку досудового розслідування по 26 березня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08 год. 40 хв. 02.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11