Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 482/417/19
Провадження № 1-кп/490/90/2020
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисників - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000830 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Городище Черкаської області, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує роботи з ремонту та обслуговування сільськогосподарської техніки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор заявила клопотання про призначення у справі комплексної комісійної інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями «Транспортно-трасологічні дослідження» та «Дослідження обставин і механізму дорожно-транспортної пригоди».

1. В обґрунтування клопотання прокурор послалась про таке.

1.1. Наразі в матеріалах кримінального провадження наявні два висновки експертів з цього приводу:

-висновок експерта № 19-262/263 /експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /

-висновок експерта № 1190-34-25 /експерт ОСОБА_9 /

1.2. На переконання прокурора, ці висновки суперечать один одному.

1.3. Прокурор також зазначила, що висновок експерта № 1190-34-25 /експерт ОСОБА_9 / не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та суперечить іншим доказам у справі.

2. Захисник проти задоволення цього клопотання заперечував.

2.1. Посилався про те, що обставини здійснення цього кримінального провадження, всупереч тверджень прокурора, свідчать, що вказані прокурором висновки не суперечать один одному а питання про те, який з них має бути покладеним у підґрунтя судового рішення, має вирішуватись не експертним шляхом, але шляхом оцінки інших зібраних під час досудового розслідування доказів або ж на підставі загальних засад кримінального провадження, зокрема презумпції невинуватості.

2.2. Також звернув увагу на ту обставину, що кримінальне провадження розглядається вже протягом тривалого часу, що порушує права його підзахисного.

2.3. Зауважив й про те, що запропонований прокурором підхід видається таким, що полягає у тому, що у справі слід призначити експертизи доти, доки не буде отриманий сприятливий для сторони обвинувачення висновок; такий підхід з засадами кримінального провадження не є сумісним.

3. Обвинувачений у суді позицію захисника підтримав.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1.На розгляд суду надійшов складений 27 лютого 2019 року старшим слідчим в особливо важливих справах Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_10 та у той же день затверджений прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_4 .

1.1. Як зазначив автор обвинувального акту:

28.12.2018 близько 17.30 години, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині вул. Центральній в м. Нова Одеса Миколаївської області, зі сторони м. Вознесенськ в напрямку м. Миколаїв, зі швидкістю приблизно 50 км/год.

При наближенні до пішохідного переходу, який розташований в районі буд. №24 по вул.. Центральній м. Нова Одеса, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не надав перевагу у русі пішоходу, який переходив проїзну частину вул. Центральна, зліва на право по ходу руху його автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, хоча мав об`єктивну можливість завчасно бачити пішохода на шляху свого руху. При цьому, водій ОСОБА_4 , при виникненні небезпеки у вигляді пішохода, який перетинав проїзну частину, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, продовжив рухатись у напрямку пішохідного переходу, внаслідок чого передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який рухався по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до Новоодеської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2 від 22.02.2019 смерть ОСОБА_12 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла у вигляді синців, саден та ран в області голови, тулуба та кінцівок, крововиливу під тверду мозкову оболонку зліва, крововиливу під павутинну оболонку по зовнішній поверхні правої лобної, лівих тім`яної та потиличної часток, забою внутрішніх органів.

Згідно висновку №19-262/263 від 25.02.2019 дії водія автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точку зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

1.2. Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

2. Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин він визнає.

В той же час, пояснив таке.

2.1. 28 грудня 2018 року близько 17:30 години він рухався вулицею Центральною у місті Нова Одеса Миколаївської області з боку міста Вознесенська у напрямку міста Миколаєва.

2.2. При наближенні до пішохідного переходу, який розташований в районі буд. №24 по вул. Центральній м. Нова Одеса він побачив, що в напрямку його руху за межами пішохідного переходу зліва направо по ходу руху його автомобіля рухається чоловік (як згодом з`ясувалось ОСОБА_12 ..

Перед наближенням до смуги, що розділяє потоки зустрічного транспорту (на відстані 1,5 метри від цієї смуги та на зустрічній смузі руху транспортних засобів), ОСОБА_12 зупинився.

Але в той час у зустрічному для нього / ОСОБА_4 / до пішохідного переходу наблизився інший автомобіль.

В зв`язку з таким /на думку обвинуваченого/ ОСОБА_12 вибігав на проїжджу частину дороги перпендикулярно її напрямку.

2.3. В зв`язку з такими діями постраждалого він / ОСОБА_4 / не встиг належним чином відреагувати на виникнення перешкоди у напрямку його руху, через що допустив наїзд на ОСОБА_12 .

3. Під час судового розгляду судом були досліджені, зокрема, матеріали проведеного за участі обвинуваченого слідчого експерименту.

3.1. Під час цього слідчого експерименту обвинувачений надав відомості, аналогічні тим, що містяться в його поясненнях.

3.2. В той же час зазначив, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 10,7 метрів від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу.

3.3. Також зазначив, що, наближуючись до місця зіткнення, пішохід подолав відстань 2,7 метрів за 1,2 секунди

4. Окрім того, під час судового розгляду судом були досліджені результати огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження; відповідно до відомостей, отриманих під час огляду, на відстані 10,0 метрів від дальньої по ходу руху автомобіля, границі дорожньої розмітки 1.14, починається осип скла, що утворився внаслідок подій, що є предметами розгляду в межах цього кримінального провадження.

5. Окрім того, судом були досліджені результати слідчих експериментів, що були проведеними за участі свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

5.1.. Відповідно до результатів слідчого експерименту, що був проведений за участі свідка ОСОБА_13 , наближуючись до місця зіткнення, пішохід подолав відстань 8,2 метри за 4,0 секунди

5.2. Відповідно до результатів слідчого експерименту, що був проведений за участі свідка ОСОБА_14 , наближуючись до місця зіткнення, пішохід подолав відстань 6,7 метри за 4,2 4,4 секунди.

5.3. Вказані свідки також стверджували, що наїзд на пішохода стався саме в межах пішохідного переходу.

6. Під час судового розгляду судом також був досліджений висновок експерта № 19-262/263 комплексної авто технічної по дослідженню обставин і механізму ДТП і транспортно-трасологічної експертизи /експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /

6.1. У цьому висновку, окрім іншого, експертами визначена «приблизна відстань в повздовжньому напрямку від місця наїзду до початку ділянки розсіювання скла на проїжджій частині» за формулою

«, м

У наведеній формулі

- Va швидкість автомобіля. З показів при слідчому експерименті водія автомобіля Рено 50 км/год;

h висота розташування нижньої частини ділянки лівої фари і покажчика повороту автомобіля, з якого відбулося відділення осколків скла 0,75 м.

м

Приблизна відстань в повздовжньому напрямку від місця наїзду до початку ділянки розсіювання скла на проїжджій частині (поз 6 на схемі) становила 5,4 м.

6.2. У висновку експертами також зазначене таке.

При аналізі показів при слідчому експерименті водія автомобіля Рено Карпенко, вбачається наступне: за показами водія, пішохід стояв на відстані 10.7м від дальнього по ходу руху автомобіля, дорожнього знаку 5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід» (відраховуючи в плані вздовж кордонів проїжджої частини) з початку руху в напрямку смуги руху автомобіля Рено, пішохід рухався прямо, під прямим кутом до границь проїжджої частини тобто наїзд на пішохода стався також на відстані 10,7м від того ж дорожнього знаку 5.35.2 ПДР. В той же час, як вбачається зі схеми, осип скла, починалася на відстані 10.0м від дальньої по ходу руху автомобіля. границі дорожньої розмітки 1.14. ПДР. Тобто, якщо дорожній знак розташоване також на дальньої границі дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР, то відстань від дорожнього знаку … 5.35.2 ПДР становила також 10,0м.

Як вбачається з проведеного вище дослідження, місто наїзду автомобіля Рено на пішохода відносно початку осипі скла (поз.6), становила близько 5,4м. (відраховуючи в напрямку, зворотному напрямку руху автомобіля). Тобто покази при слідчому експерименті водія автомобіля Рено Карпенко о положенні пішохода відносно пішохідного переходу з технічної точки зору не спроможні і не можуть буди прийняті для подальшого дослідження, тому що проведення дослідження з врахуванням неспроможних з технічної точки зору даних може привести до недостовірного висновку.

6.3. З огляду на наведене, в подальшому експертом робились висновки виключно на підставі відомостей, що були надані свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

6.4. Експертами зроблений, зокрема, такий висновок:

«За умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи і матеріалах кримінального провадження, відстань в повздовжньому напрямку від місця наїзду до початку ділянки розсіювання скла на проїжджій частині (поз. 6 на схемі) становила 5,4 м. місце наїзду на пішохода розташовувалося в лівій смузі руху в напрямку руху автомобіля «Renault Trafic»

6.5. Окрім того, експертами зроблені такі висновки

«За умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи і матеріалах кримінального провадження, водію автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 в своїх діях необхідно було керуватись вимогами, які викладені в пунктах 18.1, 12.3 ПДР… Дії водія автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 не відповідали вимогам п.а. 12.3, 18.1 ПДР»

«За умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи і матеріалах кримінального провадження, водій автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода»

«За умов, викладених в ухвалі про призначенні експертизи і матеріалах кримінального провадження, дії водія автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП»

7. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва у справі була призначена додаткова експертиза по дослідженню обставин і механізму Дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

7.1. Перед експертом були поставлені такі запитання:

1)встановити місце розташування автомобіля «Renault Trafic» /реєстраційний номер НОМЕР_2 / на проїзній частині дороги під час перетинання пішоходом ОСОБА_12 дорожньої розмітки 1.2., якщо пішохід:

a.подолав 2,7 метри за 1,2 секунди;

b.подолав 8,2 метри за 4,0 секунди;

c.подолав 6,7 метри за 4,4 4,2 секунди

/позначити на схемі дорожньо-транспортної пригоди у кожному з перелічених випадків/

2)визначити, чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість запобігти наїзду у кожному з цих випадків

3)чи вірно вважати моментом виникнення небезпеки - момент перетинання пішоходом ОСОБА_12 дорожньої розмітки 1.2.. Якщо ні, то:

a.визначити інший момент виникнення небезпеки виходячи з аналізу дорожньої обстановки за даними, що містяться в матеріалах справи;

b.визначити, чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість запобігти наїзду в умовах визначеного експертами моменту виникнення небезпеки

4)якими вимогами Правил Дорожнього Руху мав керуватись водій ОСОБА_4 у дорожній обстановці, що склалась перед кульмінаційним моментом подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження?

5)чи відповідали фактичні дії водія ОСОБА_4 у обстановці, що склалась, вимогам цих Правил? Якщо ні, то чи перебувають допущені водієм відхилення від приписів цих Правил у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наїздом /навести обґрунтування висновку з цього приводу/.

7.2. Для проведення експертизи судом були визначені такі вихідні данні для проведення експертного дослідження.

-дорожньо-транспортна пригод мала місце поблизу будинку № 24 по вулиці Центральній в місті нова Одеса в Миколаївській області в темний час доби;

-покриття дороги асфальтобетонне, вологе, чисте, проїзна частина освітлюється міським освітленням, яке на момент дорожньо-транспортної пригоди працювало;

-загальна ширина проїзної частини дороги 11,3 метри;

-повздовжні та поперечний профіль дороги в місці пригоди пряма в плані, горизонтальна ділянка;

-в районі місця дорожньо-транспортної пригоди наявний пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою 1.14.1 Додатку № 2 до правил Дорожнього руху України та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний Перехід» Додатку до цих Правил;

-рух на ділянці дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, організований в двох напрямках; транспортні потоки протилежних напрямків руху розмежовані дорожньою розміткою 1.1. Додатку № 2 до Правил Дорожнього Руху;

-рух на ділянці дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, у напрямку від міста Вознесенська в бік міста Миколаєва, здійснюється по двох смугах, що розмежовані дорожньою розміткою 1.5. Додатку № 2 до Правил Дорожнього Руху;

-безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, автомобіль «Renault Trafic» /реєстраційний номер НОМЕР_2 / рухався в напрямку від міста Вознесенська у бік міста Миколаєва зі швидкістю близько 50 км/годину у лівій смузі, призначеній для руху в цьому напрямку;

-безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження пішохід ОСОБА_12 перетинав проїзну частину дороги зліва направо по ходу руху автомобіля «Renault Trafic» /реєстраційний номер НОМЕР_2 / перпендикулярно траєкторії руху цього автомобіля;

-наїзд на пішохода ОСОБА_12 стався у лівій смузі, призначені для руху з боку міста Вознесенську в бік міста Миколаєва, на відстані 4,6 метри від дальнього /по ходу руху вказаного автомобіля/ границі дорожньої розмітки 1.14.1 /як визначене у висновку експерта № 19-262/263 від 25 лютого 2019 року/;

-перед дорожньо-транспортною пригодою пішохід переходив проїзну частина на відстані 4,6 метри від дальнього /по ходу руху вказаного автомобіля/ границі дорожньої розмітки 1.14.1. При цьому на відстані приблизно 1,5 метри до дорожньої розмітки 1.1. Після цього пішохід почав бігти зліва направо відносно руху автомобіля.

При цьому пішохід:

-за показаннями обвинуваченого подолав 2,7 метри за 1,2 секунди;

-за показаннями свідка ОСОБА_13 - подолав 8,2 метри за 4,0 секунди;

-за показаннями свідка ОСОБА_14 - подолав 6,7 метри за 4,4 4,2 секунди

-перед наїздом на пішохода водій автомобіля «Renault Trafic» /реєстраційний номер НОМЕР_2 / екстрене гальмування не застосовував;

-за наслідками дорожньо-транспортної пригоди на проїжджій частині утворились сліди, що позначені на схемі-додатку до протоколу огляду місця події, зокрема:

-осип скла;

-сліди речовини темно-бурого кольору

-ступінь завантаження автомобіля «Renault Trafic» /реєстраційний номер НОМЕР_2 / - водій, вантаж відсутній

8. На виконання вказано ухвали 06 червня 2025 року експертом ОСОБА_9 був складений висновок № 1190-34-25, відповідно до якого

-«по версії свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дії водія автомобіля Renault Trafic р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимогами п.п. 12.3 18.1 … Шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 18.1 ПДР водій автомобіля Renault Trafic р/н НОМЕР_3 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода та його дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням події;

-по версії водія автомобіля Renault Trafic р/н НОМЕР_3 та комплексу заданих судом вихідних даних в умовах пригоди з моменту зміни темпу руху (початку бігу пішохода) для водія автомобіля виникла небезпека для руху та з цього моменту дії водія автомобіля Renault Trafic р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимоги п.12.3 ПДР України. З проведених розрахунків вбачається, що з моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. Оскільки водій автомобіля не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом прийняття заходів регламентованих вимогами п. 12.3 ПДР тому з технічної точки зору в його діях відсутні невідповідності вимогам ПДР які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку».

9. У суді вказаний висновок експерт підтримав.

10. 10 листопада 2025 року прокурор заявив клопотання про призначення у справі повторної експертизи, проте ухвалою суду від 10 листопада 2025 року у задоволенні клопотання прокурора відмолено.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до статті 3 Конституції України саме життя людини визнається найвищою соціальною цінністю, а згідно до статті 27 Основного Закону кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити життя людину.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

Відповідно до статті 2 Конвенції право кожного на життя охороняється законом та нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Андронікоу та Константіноу проти Кіпру", передбачене статтею 2 Конвенції право на життя «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції і охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства».

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини перше речення статті 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції визначається у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантування кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті використання сили (див. mutatis mutandis рішення від 19 лютого 1998 року у справі «Kaya v. Turkey», 1998-I, п. 105). Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя.

Для того, щоб розслідування стверджуваного незаконного вбивства було ефективним воно має бути здатне привести до встановлення обставин смерті людини та встановлення і покарання відповідальних осіб

Прогалини ж у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальних осіб, чи то прямих виконавців створюють ризик недодержання такого стандарту.

/див. рішення Європейського суду з прав людини у справах

«Муравська проти України» «Гонгадзе проти України», «Шевченко проти України», "Меркулова проти України" та інші/

2. Відповідно до статті 91 Кримінального Процесуального Кодексу України:

"У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:

1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням"

/пункти 1 - 3 частини 1/.

3. Відповідно до статті 22 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

/частина 1/

…

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

/частина 6/

У своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини сформулював підхід, відповідно до якого принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» /див., окрім іншого, рішення у справах "Лазаренко та інші проти України" /пункти 36 -37/; «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), /пункт 63//

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з Прав Людини принцип рівності сторін ("equality of arms") полягає у тому, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом. При цьому концепція "equality of arms" передбачає забезпечення істинно рівного положення сторін замість механічного надання їм ідентичних повноважень.

/див., окрім іншого, рішення у справах "OCALAN проти ТУРЕЧЧИНИ" (заява № 46221/99) /пункт 140/, «КЄРОЯРВІ проти ФІНЛЯНДІЇ» (Keroja?rvi v. Finland) /п. 42, прикінцева частина/, "ЕДУАРД РОЖКОВ проти РФ"/

4. Відповідно до статті 332 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

/частина 1/

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо, зокрема:

1)суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

...

/частина 2/

5. Верховний суд Колегією суддів Касаційного Кримінального Суду у своїй Постанові від 24 листопада 2020 року зробив такі висновки про застосування норм права

у справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових автотехнічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом із тим, за змістом ч. 2 ст. 242 КПК, призначення таких експертиз не є обов`язковим. У деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.

6. Відповідно до підпунктів 1.3, 1.5, 1.6 розділу ІІ Науково-Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року /з послідуючими змінами та доповненнями/, призначаючи експертизу механізму дорожньо-транспортної пригоди, суд має зазначити вихідні данні, що є необхідними для її проведення.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Порівнюючи висновки експертів № 19-262/263 та № 1190-34-25, суд відзначає таке.

1. Очевидним є те, що вказані висновки є результатом дослідження однієї події дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 28.12.2018 близько 17.30 години в районі буд. №24 по вул.. Центральній м. Нова Одеса.

2. Не викликає сумнівів й той факт, що експертні дослідження, за наслідками яких були складені вказані висновки, базувались на одній методиці.

3. Також очевидним є те, що одним з вихідних даних для проведення вказаної експертизи була група слідів, що утворились на місці цієї дорожньо-транспортної пригоди.

4. В той же час, в іншій частині вихідні данні, що використовувались експертами під час дачі вказаних висновків, різнились.

4.1. Так, під час дачі висновку № 19-262/263 експерт використовував, як істотні частини вихідних даних:

-відомості, отримані від свідків ОСОБА_15 а ОСОБА_14

-отримані під час досудового розслідування від обвинуваченого відомості про те, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 10,7 метрів від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу

4.2. Під час дачі висновку ж № 1190-34-25 експерт використовував, як істотні частини вихідних даних:

-відомості, отримані від свідків ОСОБА_15 а ОСОБА_14

-отримані під час досудового розслідування від обвинуваченого відомості про те, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 4,6 метри від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу

4.3. З огляду на таке, під час проведення відповідних досліджень експерти:

-прийшли до практично однакових висновків за наслідками оцінки ситуації з використанням відомостей, отриманих від свідків;

-різних висновків за наслідками оцінки ситуації з використанням відомостей, отриманих від обвинуваченого, а саме:

-отримані від обвинуваченого відомості про те, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 10,7 метрів від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу експерти визнали такими, що не є технічно спроможними /висновок № 19-262/263/;

-отримані від обвинуваченого відомості про те, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 4,6 метрів від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу експерти визнали такими, що є технічно спроможними /висновок № 1190-34-25/.

4.5. Далі, оцінивши ситуацію з використанням отриманих від обвинуваченого відомостей про те, що на момент початку кульмінаційного моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_12 знаходився на відстані 4,6 метрів від дальньої /по ходу руху обвинуваченого/ зовнішньої границі пішохідного переходу, експерт прийшов до висновку про те, що у такому разі порушення ОСОБА_16 в діях обвинуваченого відсутні.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження висновки експертів № 19-262/263 та № 1190-34-25 не суперечать один одному, але стосуються різних предметів; різниця у предметах цих висновків полягає у визначених для їх (висновків) проведення вихідних даних.

Іншими словами, обставина, на яку посилається прокурор в обґрунтування заявленого клопотання, є відсутньою.

ІІ......Принагідно суд відзначає таке.

1. Висновки експертів не визначають вихідні данні, але базуються на них.

Та, відповідно до процитованих вище приписів підпунктів 1.3, 1.5, 1.6 розділу ІІ Науково-Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, такі вихідні данні мають бути отриманими під час здійснення кримінального провадження з інших джерел та наданими експерту для оцінки експертом ситуації.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження питання про те, який з експертних висновків має бути покладеним у підґрунтя судового рішення має вирішуватись не шляхом проведення нових експертиз (про що йдеться у клопотанні прокурора), але шляхом перевірки прийнятності використаних експертами вихідних даних на підставі оцінки інших доказів сторін із точку їх належності, допустимості та надійності.

2. Як свідчать процитовані вище дороговкази судової практики, використання спеціальних пізнань з питань, що наразі досліджуються, не є обов`язковим.

Отже, для встановлення обставин цього кримінального провадження наразі необхідність у спеціальних пізнаннях є відсутньою.

ІІІ......Насамкінець, суд відзначає таке.

1. Версія сторони обвинувачення про перебіг подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, є викладеною в обвинувальному акті.

Та прокурором суду наданий висновок експерта (№ 19-262/263), що ґрунтується на викладених в обвинувальному акті обставинах.

2. Про наявність інших обставин, які експертами раніше не досліджувались, прокурор у суді не посилалась.

Отже, на теперішній час сторона обвинувачення реалізувала своє право «бути представленою» у суді, зокрема повною мірою використала своє право використовувати спеціальні знання на підтвердження своє позиції у справі.

Отже, підстави для задоволення клопотання прокурора та призначення у справі «комплексної» експертизи наразі є відсутніми.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про призначенні у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України комплексної комісійної інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями «Транспортно-трасологічні дослідження» та «Дослідження обставин і механізму дорожно-транспортної пригоди» - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_17 =