Єдиний унікальний номер 728/3417/25
Номер провадження 1-кп/728/58/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000100 від 07.11.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого відповідно до положень ст.89 КК України,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно до вимог п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - постанова КМУ від 08.05.1993 року № 340), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є офіційним документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з п. п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10.05.2001 року № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Так, за невстановлених обставин та точного часу, але не пізніше червня 2022 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме: посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами; він підшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу в соціальній мережі «Fасеbоок», матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, після чого останні, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно та маючи єдиний умисел, об`єднавши свої зусилля у взаємообумовлену спільну діяльність, спрямовану на досягнення загального, бажаного для всіх співучасників результату кримінального правопорушення - підроблення документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, домовились підробити посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його використання останнім, узгодили зміст виконуваних функцій кожного та деталі виготовлення підробленого документа.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених обставин та точного часу, але не пізніше червня 2022 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, у невстановленому місці, використовуючи соціальну мережу «Fасеbоок», надав невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані зазначеною особою для підроблення за невстановлених обставин посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нібито виданого ТСЦ 8042, за грошову винагороду в сумі 2000 грн.

Після чого, за невстановлених обставин та точного часу, але не пізніше серпня 2022 року, у відділенні № 1 логістичної компанії «Нова Пошта» за адресою: Чернігівська обл. Ніжинський р-н м.Бахмач, вул.Ярослава Мудрого, буд.24, ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року на своє ім`я - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нібито виданого ТСЦ 8042, тобто офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє ім`я, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не вчиняв визначених законодавством дій щодо відповідної підготовки та складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних сервісних центрах МВС, після чого став зберігати вказане підроблене посвідчення при собі з метою подальшого його використання.

Своїми діями ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, порушив вимоги встановлені постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами».

06.11.2025 року близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія та керуючи автомобілем марки ВА32108 державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись за адресою: Чернігівська область Ніжинський район місто Бахмач, вулиця Олени Теліги, біля будинку №1, був зупинений уповноваженими працівниками СРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та на вимогу уповноваженого працівника СРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області пред`явити для перевірки документи, а саме посвідчення водія, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нібито видане ТСЦ 8042, у встановленому законом порядку він не отримував, надав працівникам поліції ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області вищезазначене посвідчення водія, тим самим використав завідомо підроблений документ, який згідно висновку експерта № СЕ-19/125- 25/15424-ДД від 19.11.2025 не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч.4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши їх вчинення за викладених вище обставин.

Зазначив, що вказане посвідчення йому необхідно було терміново, так як він мав намір використовувати власний автомобіль для власних потреб. Також має намір навчатися в автошколі з метою отримання посвідчення водія офіційно. Все усвідомив, зробив для себе відповідні висновки та запевнив, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Шкодує з приводу вчиненого та щиро кається. Просив суворо не карати його та призначити якнайменше покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування діяннях, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою його використання особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно; вина у скоєному в судовому засіданні доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких, передбачене ч.3 ст. 358 КК України згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, а інше, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, їх характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вважається таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав та щиро розкаявся.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в сумі 2228 гривні 50 копійок за проведення судової технічної експертизи документів.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Речові докази: посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1