Справа № 592/3361/26
Провадження № 1-кс/592/1664/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу захисника затриманого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання особи, -

В С Т А Н О В И В :

03.03.2026 захисник затриманого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на незаконне затримання, із змісту якої вбачається, що в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000577, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України. 02.03.2026 близько 19:00 ОСОБА_3 перебував за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно в цей час до помешкання, де він проживає, прибули слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_5 разом з іншими співробітниками поліції СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області в кількості чотирьох осіб, разом з якими перебували дві невідомі особи. В подальшому з`ясувалося, що цих осіб було запрошено в якості понятих для проведення слідчої дії. Приблизно о 21:44 слідчим було повідомлено Центр за надання безоплатної правничої допомоги про затримання особи та о 22-50 за вищезазначеною адресою прибув захисник. З 21:33 до 23:06 02.03.2026 старшим слідчим СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області слідчим ОСОБА_5 було проведено затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України. З огляду на дані обставини, затримання ОСОБА_3 , на підставі ст. 208 КПК України, є незаконним з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. На час затримання ОСОБА_3 , на 21:33 02.03.2026, підстава передбачена п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України була відсутня, оскільки відомості про злочин у кримінальному провадженні № 0000577 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 02.03.2026, що виключає можливість висновку про те, що його підзахисний щойно вчинив злочин та на нього вказав очевидець або потерпілий, оскільки під час затримання вказані особи відсутні та безпосередньо після вчинення злочину на ОСОБА_3 не вказували, жодні очевидні ознаки на тілі, одязі чи місці події не вказують, що саме затриманий щойно вчинив злочин, у помешканні він перебував один, жодних дій для переховування або втечі не вчиняв. Враховуючи те, що ч. 1 ст. 208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді, у старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області були відсутні правові підстави для затримання ОСОБА_3 саме в порядку ст. 208 КПК України. ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , є особою з інвалідністю, жодним чином від проведення слідчих дій не ухиляється та не ухилявся, слідчий із клопотанням про дозвіл на затримання з метою його приводу чи затримання під вартою не звертався. Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом. Ст. 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали слідчого судді, і цей перелік підстав є вичерпний. Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Ст. 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції. Таким чином, затримання його підзахисного, всупереч вимогам ст. 208 КПК України, одночасно є і порушенням норм міжнародного права. Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. ст. 42, 208 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання. Відповідно до п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутністю судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчим СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області були порушені ст. 29 Конституції України, ч. 1 ст. 208 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 29, 55 Конституції України, ст. ст. 42, 206, 208 КПК України, ст. 5, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, він просив визнати затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 02.03.2026 незаконним та негайно звільнити його з-під варти (вхідний № 8246/26 від 03.03.2026) (а. п. 1, 2) .

В судове засіданні захисник затриманого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неприбуття в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання особи, дослідивши додані до скарги копії документів, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2026 у справі № 592/3461/26, провадження № 1-кс/592/1699/26 у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000349 від 08.02.2026 відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України, було відмовлено. Було ухвалено звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду. Було ухвалено застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати у нічний час з 22:00 до 06:00 наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з встановленням окремих обмежень: 1. Не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду. 2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. 3. Прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого. Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 04.03.2026 до 02.05.2026 включно. На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення. Ухвала не набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/134564086) (а. п. 18-20) .

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми, обираючи підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, зазначив про те, що 02.03.2026 ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України. 03.03.2026 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 317 КК України. При цьому, жодних висновків про незаконність затримання ОСОБА_3 слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми не зробив.

Із змісту ч. ч. 2, 4, 5 ст. 29 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

У відповідності до п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Ст. 209 КПК України чітко визначено момент з якого особа вважається затриманою. Так, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або незвільнена з-під варти після внесення заставив установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Наведені вище положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовується саме в таких випадках.

Ст. 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та інші) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Отже, оскільки ухвала слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2026 у справі № 592/3461/26, провадження № 1-кс/592/1699/26, якою до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком до 02.05.2026 включно, не була оскаржена сторонами кримінального провадження, відтак жодних сумнівів у законності затримання ОСОБА_3 в статусі підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання особи слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 27, 202, 206, 208, 209, 211, 304, 307, 309, 369-372, 375, 376, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги захисника затриманого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання особи відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на незаконне затримання особи оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6