Справа № 201/2819/26
Провадження № 1-кс/201/758/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ відділу поліція №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.09.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

слідчий ОСОБА_3 ,

власник майна ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від УКР ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла інформація відносно того, що невстановлена група осіб за попередньою змовою на території міста Дніпра, за неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди від осіб, які знаходяться в розшуку надають допомогу в проходженні ВЛК.

Працівниками відділу бороти з майновими злочинами в державному секторі та шахрайством УКР ГУНП в Дніпропетровській області в ході оперативного супроводження матеріалів кримінального провадження внесеними Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра до ЄРДР №0000076 від 30.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України отримано інформацію щодо групи осіб, які за неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди від осіб, які знаходяться в розшуку надають допомогу в проходженні ВЛК, з подальшим зняттям з розшуку і оновленням даних з позначкою «обмежено придатний, служба в підрозділах забезпечення», присвоївши попередньо фіктивний діагноз.

Було встановлено, що до вказаних протиправних дій може бути причетний: староста Лобойківської селищної ради Петриківської ОТГ гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), мешкає:

АДРЕСА_1 ., використовує: м.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Зазначена особа, за попередньою змовою із посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 запропонували свідку та ще двом особам за грошову винагороду в розмірі 3 500 доларів США (с кожного) зняти з активного розшуку та пройти ВЛК з подальшим оновленням даних та внесенням відповідних відомостей до системи «Оберіг» із позначкою «обмежено придатний, служба в підрозділах забезпечення», присвоївши попередньо фіктивний діагноз.

17.10.2025 року в ході проведеної зустрічі особи, яка надала згоду на співробітництво із гр. ОСОБА_6 , останньому було передано оригінали документів осіб, яким потрібно поновити дані, зняти розшук та пройти ВЛК. Також в ході бесіди повідомив що в цей же день зустрінеться із особою, яка проконсультує щодо подальших дій.

Після проведеної зустрічі до приміщення сільської ради, за адресою: с. Лобойківка, вул. Центральна, буд. 92 (1-й поверх) на транспортному засобі Toyota приїхав: гр. ОСОБА_7 .

Після недовготривалої зустрічі останній поїхав у невстановленому напрямку.

20.10.2025 року гр. ОСОБА_6 зателефонував особі, яка надала згоду на співробітництво та повідомив, що о 16:00 буде зустріч із особою, якій передадуть документи для врегулювання вказаних питань щодо ТЦК та СП.

О 15:55 відбулась зустріч гр. ОСОБА_6 із особою на АЗС «ВОГ», якій було показано та передано в салоні транспортного засобу Audi папку із невстановленими документами. Особу встановлено як: гр. ОСОБА_8

03.11.2025 гр. ОСОБА_6 зателефонував особі, яка надала згоду на співробітництво та повідомив, що для подальшого оновлення даних потрібно оформити документи тимчасово переміщеної особи та видав від свого ім`я «Довідку №755 від 03.11.2025 щодо проживання» та потрібно передати додаткові фотографії для оновлення даних та можливого бронювання на підприємстві.

В подальшому, в ході проведення оперативних заходів на зустрічі із ОСОБА_6 при передачі фотографій був присутній гр. ОСОБА_7 . Останній повідомив, що передасть документи для оновлення та тепер потрібно просто очікувати.

02.12.2025 було повідомлено, що дані оновлено, особа «фіктивно» працевлаштована на ТОВ «ТДНЧ» (код 39235689) та в цей же день було нарахування заробітної платні з підприємства у розмірі 15 400 грн., які в подальшому було переведено на рахунок ОСОБА_6 (попередньо обумовлено про повернення коштів). Директор підприємства: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3

20.12.2025 в системі «Резерв+» оновились дані щодо відстрочки, а саме бронювання до 01.05.2026 року.

03.12.2025 року після оновлення даних в системі «Резерв+» відбулася зустріч із гр. ОСОБА_6 та особою, яку встановлено, як гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , використовує номер мобільного телефону: НОМЕР_5 .

В ході бесіди ОСОБА_6 та гр. В взяли документи іншої особи та пообіцяли зробити відстрочку від мобілізації у вигляді бронювання на іншому підприємстві за 1 500 доларів США. Останнім було передано фотографії та копії особистих документів.

В рамках кримінального провадження все вилучене майно було визнано речовими доказами. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

З метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

Слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання та зазначив, що відсутні підстави для накладення арешту на майно. Крім того, зазначив, що вилучена банківська карта «ОщадБанк» № НОМЕР_6 належить його дружині ОСОБА_10 .

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у слідчому відділенні відділу поліції №2 Дніпровського районного управляння поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000076 від 30.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, за фактом того, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими особами на території міста Дніпра, за неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди від осіб, які знаходяться в розшуку надають допомогу в проходженні ВЛК та бронюванні на підприємстві чоловіків, які підлягають призову на військову службу.

03.03.2026 року на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 19.02.2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено:

-банківську карту «ОщадБанк» № НОМЕР_6 ;

-карт-холдер на номер Лайфселл НОМЕР_7 ;

-оригінал військового облікового документу №253-10600004 на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк.;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк.;

-протокол засідання штатної ВЛК №2025-0522-1153-1728-0 від 22.05.2025 на 1 арк.;

-копія акту №118 від 14.08.2025 на 1 арк.;

-копія картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_5 на 1 арк.;

-мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_10 , з SIM-картою НОМЕР_7 .

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 03.03.2026 року вищевказані предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені предмети підпадають під ознаки ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу, і вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Одночасно доводи власника майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, зважаючи на встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, що містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно може містити відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження та може бути використане як доказ факту протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Разом із тим, як у поданому клопотанні, так і у судовому засіданні слідчим не доведено, що банківська карта «ОщадБанк» № НОМЕР_6 може бути предметом чи знаряддям вчинення злочину, відповідає критеріям речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України, тому підстав для накладення на неї арешту немає.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вилучені в ході проведеного обшуку предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на частину зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліція №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.09.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.09.2025 року у вигляді заборони на користування та розпорядження на тимчасово вилучене 03.03.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:

-карт-холдер на номер Лайфселл НОМЕР_7 ;

-оригінал військового облікового документу №253-10600004 на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк.;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк.;

-протокол засідання штатної ВЛК №2025-0522-1153-1728-0 від 22.05.2025 на 1 арк.;

-копія акту №118 від 14.08.2025 на 1 арк.;

-копія картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_5 на 1 арк.;

-мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_10 , з SIM-картою НОМЕР_7 .

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 14.40 годині 12.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1