УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 Справа №607/3029/26 Провадження №1-кс/607/1291/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 03.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000036 від 03.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке вилучене 09.02.2026 під час проведення огляду ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 15 купюр номіналом 100 Євро, з яких 13 купюр серії ЕA, 1 купюра серії VA, 1 купюра серії VA; мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання мотивує тим, що зазначені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000036 від 03.02.2026.

Прокурор та власник майна, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, що в силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею з`ясовано, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2026 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, за грошову винагороду у сумі 15 000 доларів США. Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.02.2026 близько 16.35 год. ОСОБА_4 , прибувши на автомобілі «Opel Vivaro» із р.н. НОМЕР_4 , на території АЗС «WOG» у м. Бережани по вул. Тернопільська 9А, Тернопільського району, Тернопільської області, отримав від ОСОБА_5 частину грошових коштів у сумі 1500 євро, за незаконне переправлення його через державний кордон України. Після чого, злочинні дії ОСОБА_4 були припиненні.

09.02.2026 в період часу з 16.39 год. по 17.23 год. проведено огляд ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: 15 купюр номіналом 100 Євро, з яких 13 купюр серії ЕA, 1 купюра серії VA, 1 купюра серії VA; мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 .

Вказане майно 10.02.2026 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні і долучено до матеріалів кримінального провадження.

Окрім цього, 09.02.2026 о 16.40 год. в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КПК України.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність у накладені арешту на такі, з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно:

- 15 купюр номіналом 100 Євро, з яких 13 купюр серії ЕA, 1 купюра серії VA, 1 купюра серії VA;

- мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1