Справа № 752/2849/26
Провадження №: 1-кс/752/1111/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділення №2 СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 30 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділення №2 СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 30.01.2026 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 69, а саме:

- грошові кошти в розмірі 2800 гривень.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 30 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 січня 2026 року близько 17 год. 00 хв. під час несення служби з охорони публічного порядку та патрулювання Печерського району міста Києва, поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у складі екіпажу «Рубін 610», пересуваючись на службовому автомобілі Renault Duster, номерні знаки на синьому фоні НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 3 виявили автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв із порушенням вимог Правил дорожнього руху України (п. 8.4 «в»).

Під час перевірки особи водія - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою інформаційної бази «ІПНП» було встановлено, що останній перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 у категорії «ухилянт».

У зв`язку з виявленими обставинами ОСОБА_6 було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , для з`ясування всіх обставин. ОСОБА_6 добровільно погодився та разом із працівниками поліції на службовому автомобілі попрямував у вказаному напрямку.

Під час прямування до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 неодноразово висловлював пропозиції надати працівникам поліції неправомірну вигоду з метою уникнення доставлення до РТЦК. Поліцейські неодноразово попереджали його про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам.

Незважаючи на це, близько 17 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 69, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, дістав грошові кошти та поклав їх у підстаканник службового автомобіля Renault Duster, номерні знаки НОМЕР_1 , повідомивши при цьому, що залишив грошові кошти в сумі 3500 гривень.

Після виявлення факту надання неправомірної вигоди на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у місті Києві для подальшого документування події.

Зазначені події зафіксовані за допомогою нагрудного відеореєстратора № БК472984.

Під час проведення досудового розслідування, начальником відділення №5 СВ Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві ОСОБА_7 ,30.01.2026 у період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. 00 год. хв. проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 59, а саме службового автомобіля Renault Duster, номерні знаки на синьому фоні НОМЕР_1 , в салоні вказаного транспортного засобу, а саме у підстаканнику центральної консолі, було виявлено та вилучено грошові кошти у національній валюті України на загальну суму 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Виявлені грошові кошти вилучено у встановленому законом порядку та поміщено до спеціального пакета Національної поліції України № NPU5038637, який опечатано та долучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою заступника начальника відділення №2 СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 2800 гривень, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000168 від 30 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.01.2026 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 69, шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження, а саме:

- грошові кошти в розмірі 2800 гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1