Справа № 521/1457/26
Номер провадження:1-кс/521/1527/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001170 від 16.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001170 від 16.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 від 16.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента та діє по сьогоднішній день.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік осіб які наділені перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року.

Проте, ОСОБА_7 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням часі та місці, однак не пізніше середини грудня 2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробили злочинний план, згідно якого здійснювали дії, спрямовані на організацію та незаконне переправлення осіб через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів.

Відповідно до розробленого плану, з метою конспірації та унеможливлення викриття з боку правоохоронних органів, ОСОБА_7 підшукував осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, у подальшому за участі невстановлених в ході досудового розслідування осіб контактував із особами призовного віку щодо деталей організації їх незаконного перетину через державний кордон, при цьому ОСОБА_8 , а також невстановлена в ході досудового розслідування особа, з метою конспірації на вантажному автомобілі їх забирали довозили до місця розташованого в прикордонній зоні біля Державного кордону України та Республіки Румунія.

Так, 10.01.2026, з метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Вотсапп» зв`язався зі своїм знайомим ОСОБА_9 , в ході телефонної розмови повідомив останньому, що хоче з ним особисто зустрітися у місті Рені Одеської області, на що ОСОБА_9 погодився та того ж дня о 15 годині 20 хвилин прибув до м. Рені, а саме: на обумовлене заздалегідь місце зустрічі - біля магазину «АТБ», розташованого по вулиці Вознесенській, де особисто зустрівся із ОСОБА_7 , який прибув за вищевказаною адресою на автомобілі сірого кольору, марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та запросив ОСОБА_9 сісти до салону автомобіля, на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_7 , продовжуючи переслідувати злочинний намір, направлений на організацію незаконного перетину особи призовного віку через державний кордон, в ході особисто розмови із ОСОБА_9 , почав повідомляти останньому, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Румунія, за грошову винагороду. При цьому повідомив, щоб ОСОБА_9 ще взяв із собою знайомого, який також виявить бажання перетнути державний кордон за грошову винагороду.

Разом із цим, ОСОБА_7 під час розмови із ОСОБА_9 , демонстрував останньому свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод, повідомляв ОСОБА_9 щодо його дій в момент самого перетинання кордону, шлях його перетину з конкретним зазначенням послідовних дій та морального стану, надавав інші поради щодо незаконного перетину державного кордону. Також,

ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що будуть залучені невстановлені в ході досудового розслідування особи, які сприятимуть його безперешкодному перетину державного кордону.

У подальшому ОСОБА_7 в ході подальшого листування із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Вотсап» із ОСОБА_9 повідомив, що останній за незаконний перетин його та його товариша повинен буде заплатити грошові кошти в сумі 15000 доларів США, із наданням авансу у розмірі 500 доларів США, на що ОСОБА_9 надав свою згоду та за вказівкою ОСОБА_7 надіслав йому контакт свого знайомого ОСОБА_10 , якому також необхідно було організувати незаконний перетин державного кордону.

Так, 29.01.2026 ОСОБА_7 , продовжуючи своє кримінально-протиправне діяння, діючи у групі із ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, зустрівся із ОСОБА_9 у місті Рені Одеської області, від якого отримав заздалегідь обумовлені грошові кошти у розмірі 22 000 гривень, що еквівалентно 500 доларам США, в якості завдатку за організацію незаконного перетину через державний кордон його та ОСОБА_10 .

Крім цього, 30.01.2026 року, невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка діяла із прямим умислом та у злочинній змові із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами, із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Вотсапп» зв`язалася зі ОСОБА_10 , якому повідомила, що найближчим часом буде організовано його незаконний перетин через державний кордон України та надано координати, де його буде очікувати транспортирний засіб із водієм, що здійснить перевезення із м. Одеси до прикордонної зони через стаціонарні блокпости.

Надалі, 02.02.2025 приблизно о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_10 за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи прибув за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, біля заводу «Оріон», де на нього чекав ОСОБА_8 , у якого під керуванням перебував вантажний транспортний засіб «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , та який діяв у групі із ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, та якому була відведена роль здійснити безперешкодне перевезення ОСОБА_10 з міста Одеси через стаціонарні блокпости до місця, наближеного до державного кордону України у місті Рені для здійснення подальшого переправлення ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами ОСОБА_10 через державний кордон України.

У подальшому ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 сів до вантажного автомобілю «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: до верхньої полиці, розташованої у салоні вказаного транспортного засобу, яку ОСОБА_8 заставив речами, тим самим приховавши присутність ОСОБА_10 , у салоні автомобіля, та почали рух до міста Рені Одеської області. Разом із цим, під час руху на обумовлене місце зустрічі із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 демонстрував ОСОБА_10 свою обізнаність щодо способів незаконного перетину державного кордону через свої зв`язки із невстановленими в ході досудового розслідування особами, які будуть у подальшому здійснювати безпосередній перетин ОСОБА_10 через державний кордон.

Приблизно о 17 годині 40 хвилин цього ж дня 02.02.2026 ОСОБА_8 , продовжуючи спільну кримінально-протиправну діяльність здійснив безперешкодне перевезення ОСОБА_10 через стаціонарні блокпости, що розташовані на трасі Одеса-Рені, задля подальшого здійснення незаконного переправлення останнього через державний кордон України, до визначеного місця, а саме АЗС «Energy», яка розташована за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дружби, 1, де вони зустрілися із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В цей час, ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_9 частину грошових коштів за організацію переправлення його та ОСОБА_10 через державний кордон України у розмірі 3500 доларів США, для подальшої передачі вказаних грошових коштів ОСОБА_11 , після чого були затримані співробітниками правоохоронних органів та їх протиправні дії були припинені.

03.02.2026 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданні засобів, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_12 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 02.02.2026; протоколом обшуку від 03.02.2026; постановами про визнання речових доказів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

05.02.2026 слідчим суддею Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 винесено ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів, тобто до 31.03.2026, із визначеним розміром застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 266240 гривень, з покладенням наступних обов`язків у разі внесення застави:

- не відлучатися з м. Рені без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

27.03.2026 року керівником Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001170 від 16.12.2025 до 3 (трьох) місяців, оскільки на даний час виникла необхідність проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема:

- вирішити питання щодо зняття грифу секретності з ухвал Одеського апеляційного суду, клопотань та доручень, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукових) дії, долучити вказані документи до матеріалів кримінального провадження;

- Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

- Виконати вимоги ст. ст. 283, 290 КПК України з підозрюваними;

- Виконати інші необхідні процесуальні дії для прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 283 КПК України.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, а також, можуть вплинути на кваліфікацію дій підозрюваного.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_7 закінчується 31.03.2026 року, але по теперішній час проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на всебічне, повне та неупереджене розслідування, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та об`єктивної істини, сторона обвинувачення звернулася до суду з відповідним клопотанням так, як ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були вірно враховані суддею, при продовженні вказаного запобіжного заходу жодним чином не зменшилися, існує необхідність в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що був обраний відносно підозрюваного.

Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що беручи до уваги те, що ризики які були установлені під час досудового розслідування продовжують існувати, а саме те що ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без зміни розміру застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, наполягали на його задоволенні, також просили врахувати, що постановою керівника Хаджибейської окружної прокуратури від 27.03.2026 року продовжено строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців, тобто до 03.05.2026 року. Також вважали, що розмір раніше визначеної застави є обґрунтованим та не підлягає зменшенню.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання слідчого, зазначивши, що ризики не доведені та є лише припущенням, просили змінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави. Також просили врахувати свтан здоров`я підозрюваного, його поранення під час затримання. Підозрюваний свою вину у інкримінованому злочині не визнає.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, та незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно із ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Оцінці слідчим суддею також підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, вказані обставини перевірялись слідчим суддею під час застосування, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не працевлаштований, приходить до висновку, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та уникнути наведених судом ризиків, а підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не встановлено.

Разом з цим, зважаючи на те, що раніше при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею в якості альтернативи визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткових розмірів для працездатних осіб, що складає 266240 гривень, в рамках дотримання принципу не погіршення в частині обмеження прав підозрюваного, слідчий суддя, вважає що раніше визначена застава у розмірі 80 розмірів прожиткових розмірів для працездатних осіб, що складає 266240 гривень, є співмірною з існуючими ризиками її втрати та в достатній мірі, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та майнового стану підозрюваного, на даний час буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не суперечитиме положенням КПК України та підстав для зміни її розміру слідчим суддею не встановлено.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування, який відповідно до постанови керівника Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси від 27.03.2026 року продовжено до 03.05.2026 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 , зазначили, що останній потребує належної медичної допомоги, яку в слідчому ізоляторі йому не можуть забезпечити.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини або адміністрації.

Під час медичного обстеження особи, взятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини подає запит до керівництва щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу ІІ цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва.

Керівництво забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, взятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Судом враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 скаржиться на стан свого здоров`я під час тримання під вартою, що підтверджується наданими суду копіями медичних документів, суд приходить до висновку зобов`язати керівництво ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та медичної частини забезпечити належну медичну допомогу підозрюваному ОСОБА_7 та у випадку необхідності із залученням фахівців медичних установ м.Одеси. При цьому на час розгляду клопотання суду не надано відомостей, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватися під вартою.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 35 (тридцять п`ять) днів в межах строку досудового розслідування до 03.05.2026 року включно, без зміни раніше визначеного розміру застави з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду становить до 03.05.2026 року включно.

Зобов`язати керівництво ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та медичної частини забезпечити належну медичну допомогу ОСОБА_7 та у випадку необхідності із залученням фахівців медичних установ м.Одеси.

Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1