ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/280/26 Номер провадження 11-кп/814/1144/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18.02.2026,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устьк-Камчатськ РФ, громадянина України, українця, із вищою освітою, маючого на утриманні 2 дітей 2012 та 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2024 за ст. 286-1 ч. 3 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 6 років.

про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що стороною захисту не доведено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді пробаційного нагляду сприятиме виправленню засудженого та досягненню мети покарання. Звертає увагу, що у клопотанні не зазначено, чому до ОСОБА_7 неможливо застосувати інше більш м`яке покарання, окрім пробаційного нагляду.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни покарання засудженому у вигляді позбавлення волі на пробаційний нагляд.

У поданій апеляційній скарзі захисник із урахуванням наданих доповнень просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання захисника про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на пробаційний нагляд.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевий суд дійшов передчасного висновку про неможливість замінити покарання засудженому у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у виді пробаційного нагляду, оскільки характеризуючі матеріали, які наявні у особовій справі засудженого, свідчать, що він став на шлях виправлення.

Крім того, звертає увагу що у клопотанні відсутня вимога про заміну покарання на пробаційний нагляд на фактичний строк невідбутої частини покарання, оскільки покарання у виді пробаційного нагляду призначається на строк від 1 до 5 років, що є на думку захисника, дискреційними повноваженнями суду.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань, який не підтримав вимоги апеляційної скарги та зазначив про необхідність змінити засудженому невідбутої частини покарання на більш м`яке у виді обмеження волі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2024 за ст. 286-1 ч. 3 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 6 років.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Початок строку покарання 26.06.2023. На момент звернення захисника до суду з клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, відбув більше половини строку покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбував покарання у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», де характеризувався негативно. Заохочень не мав, отримав 1 стягнення.

За час перебування в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» з 23.05.2024 характеризувався позитивно. Отримав 6 заохочень, стягнень не має.

В установі пройшов навчання в БНЦ №16 та здобув професію «Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування». Працює в установі робітником господарської обслуги. До робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)», засуджений підтримує дружні відносини з засудженими, ввічливі з працівниками установи, доброзичливі з родиною.

Виконавчі листи на адресу установи не надходили. Процесуальні витрати за вироком суду погашені у повному обсязі.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі захисника, відповідно до характеристики, ОСОБА_7 характеризується позитивно, працевлаштований має заохочення, не має заборгованості за цивільним позовом, процесуальні витрати за вироком суду сплатив у повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що покарання у виді пробаційного нагляду є більш м`яким, ніж позбавлення волі, та схоже за умовами на покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки особа його відбуває, не перебуваючи у місцях позбавлення чи обмеження волі.

Крім того, суд враховує, що засуджений протягом відбування покарання отримував стягнення, не завжди позитивно характеризувався, тому наявна у матеріалах кримінального провадження позитивна характеристика ОСОБА_7 відповідає нормальній поведінці свідомого засудженого та, всупереч доводам сторони захисту, не може бути беззаперечною підставою для застосування щодо нього пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді пробаційного нагляду.

Наведене свідчить про відсутність беззаперечних доказів, які можуть свідчити про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання у виді пробаційного нагляду.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність визначених законом підстав для заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке пробаційний нагляд, як того просить захисник у своїй апеляційній скарзі.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18.02.2026, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3