ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

м. Київ

справа № 754/17761/24

провадження № 51-4300км25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Київського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і покладенням низки обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Указаний вирок суд ухвалив із застосуванням приписів ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме обмежився допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням висновку щодо вартості викраденого.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.Вирок щодо вказаної особи не оскаржується.

Відповідно до вироку ОСОБА_7 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище і заподіяння значної шкоди потерпілому за таких обставин.

У невстановленому досудовим розслідуванням місці, дату та час ОСОБА_7 , маючи на меті збагатитися за рахунок чужого майна, вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на вчинення таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Так, 04 листопада 2024 року приблизно о 14:15 ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», разом із ОСОБА_8 , прибули в заздалегідь обумовлене місце, а саме в приміщені ТЦ «Даринок» за адресою: м. Київ, вул. Якова Гніздовського, 1-А.

Перебуваючи в приміщені ТЦ «Даринок» за адресою: м. Київ, вул. Якова Гніздовського, 1-А, торгівельний ряд «ОБР-15», біля торгівельної лавки ТОВ «Торговий дім «Гармоні» (), яка здійснює продаж ювелірних виробів, побачили на вітринах ювелірні прикраси та те, що в замку однієї з зачинених вітрин вставлений ключ, а продавець відсутній, вони вирішили проникнути до вітрини та заволодіти ювелірними виробами, які належать ТОВ «Торговий дім «Гармоні» ().

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є таємними для оточуючих, 04 листопада 2024 року приблизно о 14:30, ОСОБА_8 , відійшов від вищевказаної торгівельної лавки, знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою, тим самим підтримуючи дії ОСОБА_9 та готовий прийти йому на допомогу. В свою чергу ОСОБА_9 перехилився через прилавок вищевказаної торгівельної лавки, провернув ключ в замку вітрини та відкрив її.

Продовжуючи реалізацію свого спільного умислу, ОСОБА_9 проник до вітрини та звідти викрав планшетку з ювелірними виробами, а саме: фрагмент ланцюжка з металу жовтого кольору із рухомим кільцем і пошкодженим замочком, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,7%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 6,30 г, вартістю 13209,02 грн; фрагмент ланцюжка з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (62,3%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 3,05 г, вартістю 6394,84 грн; фрагмент ланцюжка з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (61,6%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 1,55 г, вартістю 3249,84 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (59,4-62,4%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 4,84 г, вартістю 18920,73 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (60,4-61,5%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 9,51 г, вартістю 37176,88 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (59,4-59,9%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 4,21 г, вартістю 16457,90 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (57,8-60,0%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 7,97 г, вартістю 31210,65 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,5%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 5,16 г, вартістю 20171,68 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,5-59,4%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 4,81 г, вартістю 18803,45 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,5-59,7%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 2,60 г, вартістю 10164,02 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,5-59,3%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 4,55 г, вартістю 17787,05 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (59,8%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 4,60 г, вартістю 17982,51 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору виготовлений зі сплаву на основі золота (59,6-59,9%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 5,19 г, вартістю 20288,96 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (59,6-61,6%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 3,04 г, вартістю 11884,09 грн; ланцюжок з металу жовтого кольору, виготовлений зі сплаву на основі золота (58,6-59,0%), а також містить мідь, цинк та срібло, проби 585, масою 8,64 г, вартістю 33775,85 грн; ланцюг, вироблений із 585 проби золота, загальною вагою 5,8 г, вартістю 14592,80 грн; ланцюг, вироблений із 585 проби золота, загальною вагою 7,35 г, вартістю 18492,60 грн, а всього ювелірних виробів на загальну суму 310562,87 грн, які належать ТОВ «Торговий дім «Гармоні» ().

Утримуючи вищевказані ювелірні вироби при собі ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 направились до виходу із приміщення торгового центру «Даринок».

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши ТОВ «Торговий дім «Гармоні» () матеріальної шкоди на загальну суму 310562,87 грн.

Вироком Київського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасовано.

Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання

за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В іншій частині вирок районного суду залишено без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд справи в апеляційному суді. При цьому зазначає, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим. Наполягає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, указує, що ОСОБА_7 визнав винуватість, щиро розкаявся, раніше не судимий. Також зазначає про відсутність обставин, які обтяжують покарання, та перебування засудженого під вартою після затримання, що, на думку сторони захисту, є превентивною обставиною для ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

Захисник та засуджений просили касаційну скаргу задовольнити.

Прокурор уважала касаційну скаргу захисника необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.

Іншим учасникам судового провадження належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників процесу, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з положеннями ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, установлених судами попередніх інстанцій, оскільки виступає судом права, а не факту, на підставі чого доводи про невідповідність фактичних обставин кримінального правопорушення судовим рішенням касаційній перевірці не підлягають.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 4 ст. 185 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Суд звертає увагу, що наявний у справі обвинувальний акт не підписаний слідчим, втім у цій конкретній справі Суд не вбачає у цьому істотних порушень вимог КПК, оскільки згідно зі ст. 291 зазначеного Кодексу обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Отже, КПК не передбачає обмежень у складанні обвинувального акта прокурором.

Наявний у матеріалах провадження обвинувальний акт хоч і не підписано слідчим, однак підписано і затверджено прокурором.

У зв`язку з викладеним, оскільки обвинувальний акт підписаний особою, яка згідно зі ст. 291 КПК мала повноваження на його підписання, непідписання слідчим не є істотним порушенням вимог КПК.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого і має на метіне тільки кару, а й виправлення засудженого.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК.

Згідно вказаної норми кримінального закону, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, оцінюючи доводи сторони захисту в цій частині та перевіривши матеріали кримінального провадження, бере до уваги, що ОСОБА_7 на час вчинення правопорушенняраніше не судимий, враховує характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, обставини його вчинення, особу винуватого, який неофіційно працевлаштований, має визначене місце реєстрації та проживання, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, неодружений і щиро розкаявся у вчиненому.

Також суд зважає на обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого.

Крім того, Суд бере до уваги стан здоров`я засудженого, у якого, відповідно до висновку спеціаліста, має місце враження обох нижніх кінцівок, що потребує хірургічного втручання.

Верховний Суд враховує, що ОСОБА_7 з 5 листопада 2024 року по 10 лютого 2025 року перебував під вартою і це беззаперечно вплинуло на його виправлення.

Колегія суддів оцінивши зазначені обставини в їх сукупності прийшла до висновку, що з урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження, виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування ним реального покарання у виді позбавлення волі, тобто із застосуванням положень статей 75, 76 КК в умовах здійснення за ним контролю органом пробації при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, належить змінити оскаржений вирок у частині застосування заходу примусу на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, і в порядку, визначеному ст. 75 КК, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Київського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 цього Кодексу, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3