КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/5091/19
Провадження № 1-кс/552/272/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарi - ОСОБА_2

за участi прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтава клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні №0000672 від 18.03.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав своє клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, зазначив, що підозрюваного ОСОБА_4 було затримано 08 січня 2026 року після прибуття в Україну на підставі ухвали слідчого судді від 06 січня 2026 року з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.Із того часу минуло більше 30 днів, протягом яких сторона захисту не ухилилася від проведення жодної процесуальної дії, більше того, активно сприяла проведенню досудового розслідування шляхом подання низки клопотань щодо проведення слідчих (розшукових) дій. 11.02.2026 року стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження у порядку ст.290 КПК. Клопотання про допит свідків, яке було подане стороною захисту, було повною мірою задоволене слідчим ОСОБА_6 , проте не було виконано з об`єктивних причин (в силу відсутності можливості зв`язатися зі свідками або сконтактувати з ними за місцем їхнього проживання через відсутність). Тобто, у даному провадженні усі слідчі (розшукові) дії вже проведено, усі докази - зібрано, а саме досудове розслідування завершено відкриттям матеріалів кримінального провадження. Окрім того, під час проведення досудового розслідування 19.01.2026 року було проведено допит підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він особисто під відеозапис пояснив свою версію подій, що мали місце 17.03.2016 року, частково визнав вину (у вигляді необережного заподіяння тілесних ушкоджень, настання яких він не бажав спричиненням одного удару потерпілому в рамках демонстрації прийому бойового мистецтва та висловив намір і готовність сприяти справедливому, повному і неупередженому вирішенню даної справи). Якщо попередній запобіжний захід у вигляді найбільш суворого - тримання під вартою, було обрано на 2-ий день після затримання ОСОБА_4 із наявною у слідчого судді і сторони обвинувачення інформації про «неодноразово судимого підозрюваного, який тривалий час переховувався від органів досудового розслідування», то після проведення низки процесуальних дій зі стороною захисту наявні усі підстави для зміни попередньої оцінки ризиків як втечі підозрюваного, так і здійснення інших дій, передбачених ст.177 КПК. За переконанням сторони захисту, зміна етапу кримінального провадження (його завершення із перспективою направлення обвинувального акту до суду), так і процесуальна поведінка сторони захисту, зокрема, позиція підозрюваного щодо часткового визнання винуватості, свідчать про відсутність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду в тому обсязі, в якому він, на думку слідчого судді, мав місце станом на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 09.01.2026 року. Зазначив, що наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, і його ступінь щодо підозрюваного ОСОБА_4 підлягають переоцінці як з точки зору зміни етапу, а у найближчий перспективі - і стадії кримінального провадження, так і з точки зору процесуальної поведінки сторони захисту у межах даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 08.03.2026 року.

Вирішуючи питання щодо доцільності зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути йому призначене судом в разі доведення винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує, може вдатися до спроб переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Отже, на думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи захисника про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, на думку суду, не є переконливими та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Зокрема і відсутні дані щодо наявності хронічних хвороб у обвинуваченого або погіршення стану здоров`я, які були б несумісні з триманням під вартою.

За таких обставин клопотання захисника про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1