Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/319/26 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 березня 2026 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

продовжено строк тримання під вартою на два місяці, тобто по 22 травня 2026 року включно,

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 березня 2026 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на два місяці, тобто по 22 травня 2026 року включно.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_6 є: умисним, тяжким, вчиненим в умовах воєнного стану. При цьому останній розлучений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, 2010 р . та 2014 р., разом з тим, постійної роботи не має, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, раніше судимий за вчинення умисного злочину, обвинувачується у вчиненні нового злочину вчиненого під час іспитового строку, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. В ухвалі слідчого судді про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу, яка набрала законної сили ретельно та докладно наведені підстави та ризики застосування саме такого виду запобіжного заходу, у теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнали.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися, такі ризики є достатніми та виправдовують продовження тримання обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, якою просить: розглянути міру запобіжного заходу від 24 березня 2026 року. Вважає, що клопотання про продовження та ризики, які подав прокурор не відповідають дійсності. Вказує, що він працює неофіційно, займається ремонтом телефонів. Зазначає, що свідки, які проходять по справі не мають відношення до нього, порушень з його сторони під час відбування умовного терміну не було.

Судом апеляційної інстанції було надано можливість участі обвинуваченому під час розгляду його апеляційної скарги шляхом відео конференц зв`язку. Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Будь- яких заяв про бажання примати участь в розгляді апеляційної скарги в особисто ОСОБА_6 не надав. Захисник ОСОБА_8 та прокурор не заперечили щодо розгляду апеляційної скагри за даної явки.

У відповідності до ч.4 ст.422-1КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч.1 ст.183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.6 та 8 ст.176 цього Кодексу.

Слід враховувати вимоги ст.5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути спів розмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл.18 КПК України.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання продовження строку дії стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції належно аналізовано й взято до уваги всі обставини і можливі ризики.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свого підтвердження не знайшли.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який санкцією статті передбачено позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, за наведених вище обставин, оскільки доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, то оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 березня 2026 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 березня 2026 року, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на два місяці, тобто по 22 травня 2026 року включно - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4