Справа № 308/1270/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/94/26, за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2026 року залишено без задоволення клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про обрання відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки міста Хуст Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітньої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 певні обов`язки.

Встановлено строк дії ухвали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про тримання під домашнім арештом до 28 березня 2026 року включно.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.04.2025 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

В ухвалі слідчим суддею встановлено, що витягом з ЄРДР кримінального провадження №0000213 від 30.04.2025 року підтверджено, що органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України.

26.01.2026 о 09:10 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

26.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуку від 26.01.2026 року, повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 29.04.2025 року №05.3/379, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.04.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.04.2025 року, протоколом за результатами проведення візуального спостереження за особою від 16.07.2025, протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.07.2025, протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій аудіо-, відео контроль особи від 16.07.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2026.

Слідчий суддя дійшов висновку за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, неявка яких з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного і від нього не надходило клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для застосування підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на недоведеність ризиків, й свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останній більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваною ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді