Справа №: 486/508/26 Провадження № 1-кп/486/184/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000282 від 21.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з вищою освітою, працездатної, яка не працює та не навчається, заміжньої, не маючої на утриманні осіб, яка не є учасником бойових дій, інвалідності не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 23.07.2018 вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 30.08.2018 вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 18.10.2018 вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі строком, вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.07.2018 виконувався самостійно;

- 16.07.2020 вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

- 20.05.2022 вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 07.02.2023 вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши про його відповідність вимогам КПК України.

Обвинувачена та її захисник не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Південноукраїнському міському суду Миколаївської області. Підстави для закриття, зупинення кримінального провадження чи прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, обвинувальний акт не має недоліків, які б унеможливлювали його призначення до судового розгляду.

Всі клопотання та інші питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, вирішені.

За таких обставин, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, 16.03.2026 до суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19.03.2026.

Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченої від суду, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні запобіжного заходу, та менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Вказує, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та збутом особливо небезпечних психотропних речовин та особами, які є наркозалежними, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрала джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території м.Південноукраїнськ Миколаївської області особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP. На думку сторони обвинувачення на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 на більш м`який не встановлено, не відпали та продовжують існувати передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики щодо дій ОСОБА_3 , наявність яких під час досудового розслідування встановлено відповідно до ухвали слідчого судді Південноукраїнського міського суду від 21.01.2026, а саме: переховуватися від суду; перешкодити провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду під тяжбою отримання покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у випадку не продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, крім того обвинувачена офіційно не працевлаштована, не навчається, на обліку як безробіття не перебуває, тож не має законних джерел для існування; та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена є раніше судимою особою за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема проти власності, не працевлаштована, офіційних доходів не має, систематично вживає наркотичні засоби (психотропні речовини), перебуває на обліку як наркозалежна особа. Крім того на розгляді у Південноукраїнському міському суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України. На думку сторони обвинувачення запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити, вважає, що ризики не відпали.

Обвинувачена в судовому засіданні просила замінити їй запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначила, що має малолітнього сина 10 років та маму, підтвердила, що дійсно є наркозалежною особою, але стоїть на обліку та перебуває на державній програмі підтримки наркозалежних та отримує на безоплатній основі медичні засоби, тому не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказала, що в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у Південноукраїнському міському суді Миколаївської області, завжди з`являлася на засідання та дотримувалася своїх процесуальних обов`язків, отже, не має наміру ухилятися від участі в судових засіданннях у даному кримінальному провадженні.

Захисник підтримала позицію обвинуваченої, також зазначила, що обвинувачена має на утриманні малолітнього сина 10 років та матір, з якими проживає, підтвердила, що обвинувачена є наркозалежною особою, але вказала, що перебуває на обліку та проходить терапію. Тому захисник просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду від 21.01.2026 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 19.03.2026 включно.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за які передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також те, що остання офіційно не працює, офіційних доходів не має, систематично вживає наркотичні засоби (психотропні речовини), перебуває на обліку як наркозалежна особа, на розгляді у Південноукраїнському міському суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , та інших, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

При цьому суд враховує пояснення обвинуваченої і відхиляє доводи обвинуваченої про наявність у останньої на утриманні неповнолітньої дитини як підставу для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Суд зауважує, що наявність у останньої неповнолітньої дитини на утриманні не стало перешкодою для вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується. А тому суд критично ставиться до наявності у обвинуваченої неповнолітньої дитини як до стримуючого фактору від запобігання ризиків, наведених прокурором.

Додатково суд підкреслює, що обвинувачена неодноразово судима за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Крім того, на розгляді у Південноукраїнському міському суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, що не послугувало стримуючим фактором для обвинуваченої від вчинення, згідно обвинувального акту, нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Додатково суд підкреслює, що обвинувачена - наркозалежна особа, що підтвердила сама обвинувачена у судовому засіданні, і перебування під домашнім арештом підсилює ризик продовження обвинуваченою вживання наркотичних речовин та вчинення останньою іншого кримінального правопорушення.

Також суд враховує, що нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченої запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики. Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час залишаються реальними та продовжують існувати. На даний час відсутні підстави вважати, що ризики, встановлені слідчим суддею, а саме ризик переховуватися від суду; перешкодити провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, відпали, а отже відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які існували під час застосування обвинуваченій запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Жодних правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом також не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченої строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 217, 314-316, 331,336 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області на 27.03.2026 року о 15:00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання обвинувачену, захисника, повідомити прокурора.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) днів по 16 травня 2026 року включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 232960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень, за умови внесення якої залишити чинними обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які були покладені на неї ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.03.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1