Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5819/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на відмову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на відмову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у задоволенні клопотання (поданої у формі вимоги) про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, проведеного в межах кримінального провадження № 0000017 від 28.01.2025.

Так, 06.04.2026 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у цьому кримінальному провадженні про повернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку, проведеного 30.03.2026.

Заявник вказує, що вказане клопотання було розглянуто слідчим та відмовлено в задоволенні, оскільки, як вказує слідчий, 30.03.2026 прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва звернулася до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна. Справа знаходиться на розгляді слідчого судді, рішення не прийнято.

У судове засідання заявник або представник не з`явилися. Адвокат ОСОБА_3 подав письмове клопотання розглядати справу без його участі; вимоги скарги підтримав, просив задовольнити за вказаних у ній підстав.

Слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за відсутності заявника.

Представник слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у судове засідання не з`явився, водночас слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 подав письмові заперечення на скаргу, в якій просив відмовити в її задоволенні, зважаючи, зокрема на те, що справа за клопотанням прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва про арешт тимчасово вилученого 30.03.2026 під час обшуку майна, знаходиться на розгляді слідчого судді, рішення не прийнято; стороною обвинувачення вжито заходів, визначених кримінальним процесуальним законом, задля ініціювання у визначені строки розгляду слідчим суддею питання про арешт майна, вилученого під час обшуку; процесуальним законом не передбачено зверення до слідчого у формі "вимоги".

Слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за відсутності представника Подільського УП ГУНП у м. Києві, оскільки його неявка в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, письмові заперечення, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За змістом ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вимоги до процесуальних рішень, викладені, зокрема у п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за якими постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграфом 1, ст.ст. 303-308 КПК України.

Слідчий суддя у цій справі повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у Подільському районному судді м. Києва (підсудна цьому суду), 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України).

Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено судом, 30.03.2026 прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва звернулася до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про арешт тимчасово вилученого 30.03.2026 під час обшуку майна в межах кримінального провадження № 0000017 від 28.01.2025. Справа знаходиться на розгляді слідчого судді, рішення не прийнято.

Водночас адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у цьому кримінальному провадженні про повернення цього тимчасово вилученого 30.03.2026 під час обшуку майна, на що отримав відмову, яка є предметом оскарження у цій справі.

Таким чином слідчий, за умови вчасного ініціювання питання про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна, не наділений дискреційними повноваженнями вирішувати питання про повернення такого майна до прийняття слідчим суддею рішення у справі за клопотанням про арешт майна.

Прийняття у такому випадку слідчим рішення, зокрема про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, можливе лише після відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про арешт майна.

У вказаній справі, уповноважені особи СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві, зокрема слідчий, клопотання зобов`язаний був розглянути у визначений строк і задовольнити за наявності відповідних підстав; після чого про результати розгляду клопотання повідомити автора клопотання.

Вказана процедура слідчим була дотримана, автора клопотання (вимоги) повідомлено про відмову у задоволенні вимог.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений зобов`язати слідчого задовольнити клопотання (вимогу) скаржника про проведення окремих процесуальних дій (зокрема повернення вилучено під час обшуку майна), що є дискреційними повноваженнями особи, яка уповноважена розглядати клопотання по суті.

Зважаючи на встановлені обставини, дії та рішення слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві вчинені в порядку, визначеному процесуальним законом та відповідають вимогам закону за змістом, зокрема є мотивованими, містять відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення та їх мотиви, обґрунтування та посилання на положення КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 9, 38, 91, 98, 110, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на відмову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві у задоволенні клопотання (у формі вимоги) про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1