ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4287/26
провадження № 1-кс/753/640/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 до слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000428 від 25.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2026 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000428 від 25 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 11 березня 2024 року відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , було проведено обшук, за результатами якого було вилучено належні останній грошові кошти в сумі 1 800 доларів США та 500 гривень, а також мобільний телефон марки «ZTE».

Адвокат зазначає, що згадані грошові кошти, мобільний телефон, вилучені у ОСОБА_6 , є тимчасово вилученим майном, однак вказане майно ні слідчим, ні прокурором їй не повернуто.

21 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся із адвокатським запитом до СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві з метою отримання інформації про накладення арешту на вилучені під час обшуку у ОСОБА_6 речі, та отримав відповідь, у якій йшлося про те, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року арешт було накладено лише на мобільний телефон.

Скаржник вказує, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, надано дозвіл на відшукання речей та предметів, які мають відношення до кримінального правопорушення, натомість вилучені у ОСОБА_6 кошти ніякого відношення до кримінального правопорушення не мають.

Оскільки арешт на тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 1 800 доларів США та 500 гривень накладено не було, адвокат вважає, що вилучені речі підлягають поверненню його законному володільцю.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, з викладених у ній підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак надав заяву у якій просив розгляд скарги проводити за його відсутності, при цьому надавши матеріали кримінального провадження № 0000428.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить на наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000428 від 25 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, ст.186 КК України.

За результатами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4, статті 186 КК України.

29.02.2024 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які мають відношення до кримінального провадження, а саме: грошових коштів, особистих речей та документів потерпілої ОСОБА_9 .

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив з наявності достатніх доказів причетності до вчинення злочину подруги потерпілої ОСОБА_6 зважаючи на її обізнаність про наявність у потерпілої при собі грошових коштів, їх спільне перебування на місці вчинення злочину та дані про неодноразові телефонні розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , у тому числі за кілька хвилин до пограбування.

Так, 11 березня 2024 року за вказаною адресою було проведено обшук, під час якого було вилучено мобільний телефон ZTE з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар та грошові кошти - 500 грн та 1 800 дол. США.

Дослідженням протоколу обшуку встановлено, що присутня при проведенні обшуку ОСОБА_6 жодних заперечень проти вилучення грошових коштів не висловлювала і їх належність потерпілій ОСОБА_9 не оспорювала.

Постановою слідчого від 11 березня 2024 року зазначене майно визначене речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2024 року задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на вилучений за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон, при цьому питання про арешт грошових коштів прокурор не ставив.

21.09.2025 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві з адвокатським запитом щодо накладення арешту на вилучені у ОСОБА_6 грошові кошти та мобільний телефон, у якому просив негайно їх повернути у разі, якщо арешт на вказане майно не накладався.

За результатами розгляду адвокатського запиту заступник начальника слідчого відділу своїм листом повідомив адвоката про наявність ухвали слідчого судді про арешт вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефону, при цьому зазначив, що дозвіл на вилучення грошових коштів було надано судом.

Відповідно до положень статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла врегульований статтею 236 КПК України, якою, зокрема, передбачено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, при цьому вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (частини п`ята, сьома).

За визначенням, наведеним у частині першій статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другою цієї норми тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За приписами статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу (якщо слідчий, прокурор не подав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна; якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання); 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку (частина перша статті 169 КПК України).

Системний аналіз наведених положень кримінального процесуального закону в їх системній сукупності дає підстави для висновку, що вилучене під час обшуку майно, з метою відшукання якого і проводився обшук, не є тимчасово вилученим майном, і внесення слідчому судді клопотання про накладення арешту на таке майно закон не вимагає. Законною підставою для зберігання такого майна в органі досудового розслідування є ухвала слідчого судді та протокол обшуку.

Отже враховуючи, що грошові кошти зазначені у переліку речей, щодо яких слідчим суддею надавався дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, і є речовими доказами, такі кошти не мають статусу тимчасово вилученого майна.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що у даному випадку слідчий правомірно не повернув ОСОБА_6 вилучені у неї грошові кошти, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 до слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про повернення тимчасово вилученого майна 1 800 доларів США та 500 грн., які були вилучені у ОСОБА_6 11.03.2024 року під час проведення обшуку в межах кримінального провадження №0000428 від 25.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, ст.186 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 10.03.2025 року о 16-20 годин.

Суддя :