Справа № 686/4064/26
Провадження № 1-кс/686/1680/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000283 від 06.02.2026 за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на тимчасове вилучено майно, а саме яке було вилучено 06.02.2026 під час проведення огляду автомобіля,а саме на: автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) білого кольору, який належить підозрюваному ОСОБА_4 , та який було передано на відповідальне зберігання начальнику Ц3 ГУНП в Хмельницькій обл.та ключі до даного автомобіля які було поміщено до спецпакету НПУ №NPU6090859.

В обґрунтування даного клопотання слідчою зазначено, що 05.02.2026 близько 17:40 години невстановлена особа, перебуваючи на нерегульованому пішохідному переході через вул. Трудову, біля будинку № 11/1 у м. Хмельницький, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла декілька ударів кулаками рук і ногами в голову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, множинних переломів кісток лицевого черепа, та лобної кістки, які є тяжкими тілесними ушкодженнями небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

06.02.2026 за адресою м. Хмельницький, вул. Шухевича 13 було виявлено автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) який належить підозрюваному ОСОБА_4 , та на якому він пересувався 05.02.2026 під час вчинення кримінального правопорушення, який в подальшому було оглянуто та вилучено. Також в ході огляду було вилучено ключі від вказаного автомобіля, які було поміщено до спецпакету НПУ №NPU6090859.

06.02.2026слідчим ВРЗСПЖЗО СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, у клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без його участі та наполягав на задоволенні клопотання.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

06.02.2026 за адресою м. Хмельницький, вул. Шухевича 13 було виявлено автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) який належить підозрюваному ОСОБА_4 , та на якому він пересувався 05.02.2026 під час вчинення кримінального правопорушення, який в подальшому було оглянуто та вилучено. Також в ході огляду було вилучено ключі від вказаного автомобіля, які було поміщено до спецпакету НПУ №NPU6090859.

06.02.2026слідчим ВРЗСПЖЗО СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна.

У клопотанні прокурором зазначено, що метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також проведення експертних досліджень з об`єктами.

Перелік і види майна, що належить арештувати автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) білого кольору, який належить підозрюваному ОСОБА_4 , та який було передано на відповідальне зберігання начальнику Ц3 ГУНП в Хмельницькій обл.та ключі до даного автомобіляякі було поміщено до спецпакету НПУ №NPU6090859.

Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести вчинення кримінального правопорушення, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження саме ОСОБА_4 .

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також користування та розпорядження за необхідності, проведення з ним експертних досліджень.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи певний вид обтяження, зокрема арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак наявні докази у кримінальному провадженні мають давати слідчому судді впевненість у тому, що у цьому кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Сам факт наявності у матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання речовим доказом цього транспортного засобу не може виступати підставою для накладення арешту у розумінні частини 2 статті 173 КПК України.

Положення частини 2 статті 173 КПК України встановлюють обставини,які має враховувати слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідно до вимог частини 1, 4 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Клопотання прокурора складене без конкретизації підстави, на думку прокурора, для накладення арешту з урахуванням обставин кримінального провадження.

З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: 1) дією або бездіяльністю у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; 2) наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням, прокурор не зазначає, чи відповідає автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) білого кольору, який належить підозрюваному ОСОБА_4 , та який було передано на відповідальне зберігання начальнику Ц3 ГУНП в Хмельницькій обл. та ключі до даного автомобіля які було поміщено до спецпакету НПУ №NPU6090859 критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, проте не конкретизує, яким саме.

Метою арешту майна зазначено в клопотанні є збереження речового доказу, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також проведення експертних досліджень з об`єктом.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Метою арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження є забезпечення збереження речового доказу, яка не може бути досягнута на даному етапі провадження, оскільки в клопотанні не зазначено, як саме за допомогою даного речового доказу (автомобіля) буде підтверджено умисне тяжке тілесне ушкодження заподіяне шляхом нанесення декількох ударів кулаками рук і ногами в голову потерпілому, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також, також не зазначено яке відношення має транспортний засіб «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) білого кольору (як речовий доказ) до протиправних дій ОСОБА_4 які мали місце на нерегульованому пішохідному переході через вул. Трудову, біля будинку № 11/1 у м. Хмельницький, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла декілька ударів кулаками рук і ногами в голову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, множинних переломів кісток лицевого черепа, та лобної кістки, які є тяжкими тілесними ушкодженнями небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

А тому, за вказаних обставин не може бути виконане завдання арешту майна: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За відсутності доказів без посилання на підтверджуючі документи та належного обґрунтування, не є належною підставою для накладення арешту, оскільки суперечать визначеним нормам КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя