Справа №534/419/26
Провадження №1-кс/534/85/26
У Х В А Л А

26 лютого 2026 рокум. Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , в якій остання просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції (м. Горішні Плавні) Головного управління Національної поліції в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень про які було повідомлено в заяві від 23.02.2026.

Свої вимоги, серед іншого, мотивує тим, що 23.02.2026 до ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області адвокатом ОСОБА_6 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за допомогою електронної пошти на ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що після вступу у судову справу свого померлого чоловіка №534/11/19 скаржник почала розбиратися, які надано докази у справі, чим обґрунтовано тощо.

Зі слів чоловіка скаржника у приватній між ними розмові, які зафіксовані у рішенні Комсомольського міського суду Полтавської області №534/466/17 від 13.02.2018 - що самою ОСОБА_7 ) не надано жодних письмових доказів щодо надання її чоловіком ОСОБА_8 згоди на укладення договору позики, а в судовому засіданні ОСОБА_9 повідомив суд, що взагалі не надавав такої згоди. І що така боргова розписка з`явилася лише тоді, коли було подано позов про поділ майна, надана до суду у травні 2017 року, позаяк у 2015 році такої розписки не існувало і не могло існувати. Ні фізично, ні фактично ОСОБА_10 не могла ні укласти такий договір, ні взяти у борг.

Вступивши у справу як правонаступник, ОСОБА_11 абсолютно впевнена на основі показів свого колишнього чоловіка, доказів, які вже вдалося зібрати та обставини, які свідчать про те, що подана до суду боргова розписка у травні 2017 року, була створена з метою залишити собі спільну квартиру яка є спільною власністю подружжя, тобто мета була довести суду, що нібито квартира була придбана у шлюбі за власні кошти, а не за спільні, але суд критично віднісся до такої боргової розписки і квартиру визнав спільною власністю подружжя. Але ОСОБА_10 вирішила піти іншим шляхом та подала позов до суду про стягнення частини боргу за своєю розпискою з колишнього чоловіка, який нібито вона брала в інтересах подружжя, і при цьому нічим така боргова розписка не була підтверджена, а відповідачем у судовому засіданні така боргова розписка повністю заперечувалася і як по факту існування її, і як того факту, що була необхідність взагалі брати кошти в борг, і як того, що взагалі така розписка мала на меті дійсне взяття коштів у борг, так як у 2015 році він не знав і не міг знати про її існування, оскільки боргової розписки просто не існувало, а спільних зароблених коштів вистачало на придбання як автомобіля, так і квартири.

ОСОБА_4 вважає, що в діях ОСОБА_7 наявні ознаки складу кримінального правопорушення, які мають попередню кваліфікацію злочинів, передбаченого за ст.15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення, за ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), оскільки розписка створена без фактичної передачі коштів, з метою подальшого стягнення коштів через суд, шляхом введення особи в оману, ст.358 КК України підроблення офіційного документа, а також використання завідомо підробленого документа, бо боргова розписка є письмовим доказом та може визнаватись документом у розумінні ст.358, оскільки вона складена заднім числом, містить неправдиві відомості, створена для подання до суду, наявні всі ознаки підроблення документа, за ст.384 КК України введення в оману суду (завідомо неправдиве показання свідка, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів), ОСОБА_10 подає фіктивну розписку до суду, надає завідомо неправдиві пояснення щодо передачі коштів їй.

Ухвалою слідчого судді від 26.02.2026 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представник скаржника в судове засідання з`явилися, надала пояснення та просила суд скаргу задовольнити.

Представник відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Виходячи із змісту ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статі (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та /або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Судом встановлено, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 23.02.2026 року прийнято ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області 23.02.2026 року.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги заявника. При цьому ч. 2 ст. 214 КПК України прямо визначено, що саме із внесенням відомостей про кримінальне правопорушення до реєстру розпочинається досудове розслідування.

Керуючись вимогами ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити повністю.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 03.03.2026 о 15 год. 35 хв.