Справа № 201/77/26
Провадження 1-кс/201/15/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 11.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 ОСОБА_3 звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра зі скаргою на постанову слідчого від 11.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування заяви вказував, що у провадженні СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000326 від 05.03.2025.

Досудове розслідування здійснював слідчий ОСОБА_4 , протягом досудового розслідування слідчий потерпілим ОСОБА_3 не визнав, на допит не викликав, жодних слідчих і процесуальних дій за його участю не виконав.

Не знаючи про існування кримінального провадження № 0000326 від 05.03.2025 ОСОБА_3 27.08.2025 подав до ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області заяву в порядку ст. 214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді слідчого зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 27.08.2025.

30.12.2025 ОСОБА_3 отримав постанову про закриття кримінального провадження.

У своїй постанові від 11.12.2025 слідчий не зазначив жодного доказу чи аргументу, якими він керувався, приймаючи рішення, отже рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним.

У поданій скарзі заявник просив:

1)Визнати незаконним процесуальне рішення слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України.

2)Скасувати постанову слідчого від 11.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України.

3)Зважаючи на ідентичність обставин та коло учасників/сторін, витребувати від органу досудового розслідування та дослідження у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000326 від 05.03.2025.

4)Перед початком судового засідання надати йому кримінальне провадження № 0000326 від 05.03.2025 та кримінальне провадження №0001320 від 20.09.2025 для ознайомлення із можливістю отримання копій/копіювання/фотографування їх матеріалів.

5)Зобов`язати керівника органу досудового розслідування - начальника СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП України в Дніпропетровській області, слідчого або іншу особу органу Національної поліції України, уповноважену на виконання функцій і повноважень слідчого, поновити досудове розслідування кримінального провадження №0001320 від 20.09.2025.

6)Задля дотримання розумних строків, зобов`язати слідчого у повному обсязі виконати ухвалу слідчого судді від 03.09.25 року в частині попередньої кваліфікації дій вірогідних підозрюваних відповідно до заяви ОСОБА_3 від 27.08.25 року, а саме внести зміни до ЄРДР та винести постанову, у яких кваліфікувати дії начальника ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України.

7)Зобов`язати слідчого окремою постановою визнати його у кримінальному провадженні №0001320 від 20.09.2025 потерпілим та вручити відповідну пам`ятку про права та обов`язки.

8)Викликати у судове засідання слідчого ОСОБА_5 та процесуального керівника старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001320 від 20.09.2025.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Надіслав заяву у якій просить скаргу розглянути без його участі.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Матеріали кримінального провадження були надані суду

Відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Головуючий оголошує, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001320 від 20.09.2025 за ч.2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого від 11.12.2025 року кримінальне провадження №0001320 від 20.09.2025 за ч.2 ст. 382 КК України було закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що орган досудового розслідування здійснивши аналіз поданих заявником документів, що були долучені до заяви, доходить до висновку, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду не може бути виконане в повному обсязі у зв?язку з тим, що Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не мало реальної можливості забезпечити виконання ухвали, через те, що фінансування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснюється через надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

В частині покладених судом обов?язків вчинити щодо перерахунку пенсії виконані в повному обсязі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Таким чином, встановлено відсутність суб?єктивної сторони кримінального правопорушення, яка повинна виражатись у прямому умислі щодо невиконання судового рішення, а за викладених умов Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в особі керівника ОСОБА_6 , було зобов?язане, але при цьому не мало реальної можливості забезпечити виконання в повному обсязі судового рішення виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Підсумовуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, що зумовлює факт того, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному у провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, на думку слідчого судді, під час здійснення досудового розслідування слідчим фактично не забезпечено повноти та всебічності дослідження обставин кримінального провадження, оскільки ним було виконано лише направлення повідомлення про виклик для допиту ОСОБА_3 ,в якості свідка, однак в матеріалах справи відсутні відомості про такий допит, та скеровано вимогу до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо надання відповідної інформації, при цьому всі інші матеріали були подані безпосередньо самим ОСОБА_3 . Жодних інших слідчих (розшукових) чи процесуальних дій слідчим не вчинено, додаткові джерела доказів не перевірено, необхідні заходи для отримання та фіксації доказової інформації не здійснено, більш того рішення у кримінальному провадженні прийнято без очікування відповіді від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області. За таких обставин висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним та таким, що ґрунтується на неповному дослідженні фактичних даних, що свідчить про істотну неповноту досудового розслідування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Також слідчий суддя звертає увагу, що при відсутності ознак кримінального правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України за даним кримінальним провадженням, але при наявності ознак будь-якого іншого кримінального правопорушення, слідчий має дискрецію на зміну кваліфікації кримінального правопорушення.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, інші вимоги, заявлені скаржником, не підлягають розгляду в межах ст. 303 КПК України та виходять за межі повноважень слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись п. 18 ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117, ,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 11.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого від 11.12.2025 про закриття кримінального провадження №0001320, внесеного в ЄРДР 20.09.2025, за ч.2 ст. 382 КК України, скасувати.

В іншій частині вимог, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1