СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1537/26
ун. № 759/4413/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000203 від 07.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 000203. Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у привласненні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

23.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 294,3, кв. м. (реєстраційний номер майна 25303582).

До клопотання додані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Також прокурор подав заяву, в якій просить подане клопотання розглянути без його участі та через достатню обґрунтованість клопотання задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищенаведені положення закону, з метою забезпечення збереження арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Неприбуття сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду поданого клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали поданого клопотання, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

З метою забезпечення наявного майна підозрюваного ОСОБА_5 , перешкоджання відчуження та розпорядження підозрюваним майном виникла необхідність у накладені арешту.

У відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановлений цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 07.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

23.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Ураховуючи викладене, з метою забезпечення наявного майна підозрюваного ОСОБА_5 , перешкоджання відчуження та розпорядження підозрюваним майном, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з метою забезпечення наявного майна у даному кримінальному провадженні клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження та розпорядження на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 294,3, кв. м. (реєстраційний номер майна 25303582).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1