Провадження по справі № 1-кс/752/1062/26
У Х В А Л А

іменем України

"05" лютого 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000053 від 10.09.2025,-

встановив:

02 лютого 2026 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000053 від 10.09.2025 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна, як додаткового виду покарання, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення у якому останній підозрюється.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 10.09.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час та місці, але не пізніше 08.09.2025, у ОСОБА_7 , у зв`язку з виникненням боргових зобов`язань перед невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_8 », виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах та в умовах воєнного стану, а саме грошовими коштами в сумі 100 000 доларів США, що станом на 08.09.2025 згідно курсу Національного банку України еквівалентно до національної валюти України - гривні (1 долар США - 41 грн 20 коп) становить 4 121 990 грн, громадянина ОСОБА_9 , під приводом сприяння у працевлаштуванні до Офісу Президента України, шляхом впливу на прийняття рішення невстановленою у ході досудового розслідування особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 08.09.2025, ОСОБА_7 зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та долучив їх до протиправної діяльності.

ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 01.10.2025 о 17 год 06 хв викликав таксі в застосунку «Uklon» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_6 , при цьому визначаючи пункт прибуття за адресою: м. Київ, вул. Антоновича 114, яку також вказав ОСОБА_9 у спільному чаті в застосунку «Телеграм». ОСОБА_9 зазначив, що буде очікувати людину в автомобілі марки Jaguar моделі «F-Pace» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Цього ж дня, 01.10.2025 о 18 годині ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю про зустріч із ОСОБА_7 , який представлявся ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , перебував в автомобілі марки Jaguar моделі «F-Pace» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , куди до нього підсів ОСОБА_6 , який представився вигаданим ім`ям ОСОБА_11 та сказав обумовлену фразу - від « ОСОБА_12 », після чого, ОСОБА_9 перерахував та передав грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що станом на 01.10.2025 згідно курсу Національного банку України еквівалентно до національної валюти України - гривні (1 долар США - 41 грн 14 коп) становить 411 400 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста) гривень. Крім того, ОСОБА_6 , який представився вигаданим ім`ям ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_9 , що всі подальші дії треба узгоджувати з « ОСОБА_10 ». Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи для реалізації спільного злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти, отримані від ОСОБА_13 розподілили між собою.

У подальшому, 08.10.2025 ОСОБА_7 , представляючись ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі другої частини грошових коштів, а також, з метою створення уявлення в останнього про можливість працевлаштування, поцікавився питаннями про володіння іноземними мовами та наявності інших засобів мобільного зв`язку, а 13.10.2025 ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 про необхідність скласти автобіографію, отримати сертифікат з володіння державної мови та підписати документи про згоду на проходження спеціальної перевірки. Для цього надіслав у застосунку «Телеграм» зразки оформлення автобіографії та посилання на сайт «mova.gov.ua», а також файл «word» із назвою «Zgoda_na_specperevirku.docx», та повідомив, що це відповідні зразки, які ОСОБА_9 повинен заповнити та підписати.

31.10.2025 о 16 год 21 хв, за адресою: м. Київ, вул. Ділова 9, перебуваючи в автомобілі марки Jaguar моделі «F-Pace» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 передав п ОСОБА_6 , який представлявся ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 5 000 доларів США. У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи для реалізації спільного злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти, отримані від ОСОБА_13 розподілили між собою.

Реалізуючи єдиний злочинний план та діючи за попередньою змовою групою осіб, 07.11.2025 о 09 год 11 хв ОСОБА_7 , представляючись ОСОБА_10 , у застосунку «Телеграм» написав ОСОБА_9 місце зустрічі та про необхідність передачі грошових коштів у сумі 50 000 доларів США. Після чого, ОСОБА_9 на автомобілі марки Jaguar моделі «F-Pace» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 прибув у заздалегідь обумовлене місце.

О 09 год 34 хв 07.11.2025, до автомобіля ОСОБА_9 підсів ОСОБА_6 , якому ОСОБА_9 передав грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, які, за вказівкою ОСОБА_7 , помістив в чорну матерчату сумку, прямокутної форми. Після одержання грошових коштів ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

У результаті вчинення злочину, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи грошовими коштами в сумі 65 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України еквівалентно до національної валюти України - гривні становить 2 742 250 (два мільйони сімсот сорок дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

07.11.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Санкція ч.5 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майн.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянкап лощею (га): 2 з кадастровим номером :02:001:0345, реєстраційний номер майна: 251, (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 47073431 від 28.05.2019, державний реєстратор ОСОБА_15 , Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваному майно.

У судове засідання слідчий не з`явився.

До початку розгляду клопотання від прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , який входить у групу прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі та просив його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, в судове засідання відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України на виконання вимог клопотання слідчого, власник майна не викликався, що було обґрунтовано ризиком відчуження, переховування майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК).

Оскільки на даному етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має можливості передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, тому у даному випадку вказані події мають розглядатися лише як вірогідні.

Виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, наявності у підозрюваного майна, яке за вироком суду може бути конфісковано, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, що викликано можливим відчуженням, приховуванням, штучним псуванням, зменшенням вартості вищезазначеного майна, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, арешт є виправданим, а переслідувана мета може бути досягнута через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також, слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження на даному етапі слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися ним, з метою належного забезпечення конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000053 від 10.09.2025 на майно земельну ділянку площею 2 га кадастровий №:02:001:0345, реєстраційний №251, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпорядження та відчуження.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Закону України № 1952-IV від 01.07.2004. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або вносити зміни в будь-який інший спосіб у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (або проводити зміни в будь-який інший спосіб) щодо вищезазначеного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1