Єдиний унікальний № 946/6166/25
Провадження № 1-кп/946/234/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

провівши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 06.07.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме те, що на даний час є достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, переховуватиметься від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, здійснюватиме тиск на свідків. Прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та не зможуть бути тим стримуючим фактором, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_5 клопотання підтримав у повному обсязі, та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 зазначили, що не погоджуються з наявністю ризиків, про які зазначив прокурор у своєму клопотанні, в той же час вказали, що не проти продовження застосування вказаного запобіжного заходу, тому що враховують тяжкість злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2025 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.08.2025, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2025 на строк до 27.10.2025. У подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався вже суддею Ізмаїльського міськрайонного суду, востаннє, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2026 зі строком дії до 26.03.2026.

За змістом ч. 1 ст. 331, ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, під час судового розгляду суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, суд вважає обґрунтованими та доведеними існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує у сукупності дані щодо особи обвинуваченого, те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє на теперішній час, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Суд також враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, за змістом яких під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого у тому числі ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Суд переконаний, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема ст. 111 КК України.

З цього приводу суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого злочину, його наслідки та наявність ризиків, суд робить висновок про те, що на теперішній час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави є виправданим.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 199, 331, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

2. Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, до 02 травня 2026 року.

3. Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

4. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3