ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/921/26 Справа № 191/1613/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

представника органу пробації (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2025 року про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржену ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Синельниківського РС №1 ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та скасувати ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, направити його для відбування призначеного судом покарання.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що засуджений ОСОБА_8 під час іспитового строку допустив чотири порушення обов`язку, покладеного на нього судом, а саме: 03.09.2025, 17.09.2025, 01.10.2025 та 15.10.2025 не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що підтверджується і самим засудженим та свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення. 27.10.2025 до засудженого застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Наведені засудженим причини неявки до органу пробації, а саме повітряні тривоги та необхідність працювати на тимчасових підробітках, не є поважними.

Крім того вказує, що засуджений не став на шлях виправлення, 03.12.2025 не з`явився до органу пробації та про причини неявки не повідомив. Зазначає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК та підлягає задоволенню, а висновки суду першої інстанції є необгрунтованими.

В письмових запереченнях захисник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Вказує, що ОСОБА_8 бездоганно виконує покладені на нього обов`язки. Щодо неявки на «відмітку» у відповідні дати вказує, що ці твердження не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_8 заздалегідь про свою явку до органу пробації повідомляв закріпленого за ним інспектора - ОСОБА_11 , за його ж вимогою, за номером його мобільного телефону НОМЕР_1 , та весь час був із ним на зв`язку.

Також під час повітряної тривоги прийом громадян працівниками Синельниківського районного сектору №1 філії установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не здійснюється, що можуть підтвердити працівники ВП № 1 Синельниківського РУП ГУМВС України в Дніпропетровській області, які неодноразово бачили ОСОБА_8 при відвідуванні ним «Центру пробації», так як відділ поліції знаходиться в одній будівлі з «Центром пробації», та те, що двері були зачинені та прийому не велось, про що відповідно ОСОБА_8 в телефонному режимі був повідомлений ОСОБА_11 .

Щодо наявного у додатках до подання пояснення матері ОСОБА_8 ОСОБА_12 , зазначає, що будь-яких пояснень вона не надавала, підпис на поясненні виконаний не нею та сфальсифікований працівником, який начебто відбирав дане пояснення. До дому, де вона мешкає разом з ОСОБА_8 , співробітники «Центру пробації» не приходили та її син постійно проживає разом з нею, що можуть підтвердити численні свідки мешканці сел. Васильківка.

Зазначає, що належні докази щодо направлення викликів ОСОБА_8 «Центром пробації» від 11.09.2025 р та 19.09.2025 року в матеріалах справи взагалі відсутні.

Щодо ненадання доказів наявності повітряних тривог - Васильківським районним судом 02.12.2025 року в судовому засіданні долучено до матеріалів справи письмові докази сторони захисту з приводу наявності повітряних тривог у сел. Васильківка, та відповідно в тому ж судовому засіданні начальник Синельниківського РС 1 філії Державної установи «Центр пробації» - ОСОБА_9 підтвердив, що дійсно під час повітряних тривог прийом не ведеться.

Акцентує увагу на тому, що згідно характеристики голови Васильківської селищної ради ОСОБА_8 характеризується позитивно, скарг не надходило, займається волонтерством допомагає ЗСУ у ремонті техніки, що також вказує на його належну поведінку та виправлення.

Зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що за період іспитового строку до вересня 2025 року засуджений жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Оскарженою ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання начальника Синельниківського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, щоза період іспитового строку, до вересня 2025 року, засуджений жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки, до адміністративної відповідальності не притягувався. У вересні-жовтні 2025 року ОСОБА_8 допустив порушення, проте наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки засуджений лише декілька разів не з`явився до органу пробації, крім того після неявки на реєстрацію з`явився до органу пробації, надав письмові пояснення про причини неявки на реєстрацію в установлений день, нового кримінального правопорушення не скоїв, що свідчить про сумлінне ставлення до обов`язків, покладених судом.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора та представника органу пробації, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу суду першої інстанції, вказуючи на те, що систематичне невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення; засудженого та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, згідно із ч. 3 ст. 164 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України направлення засудженого для відбування покарання здійснюється із наступних підстав: 1) якщо засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладені на нього обов`язки; 2) якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Положеннями п. 2, п. 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5, передбачено, що у разі невиконання звільненим з випробуванням покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. У разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 року ОСОБА_8 було засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на нього судом покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти в уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09.10.2024 року засуджений ознайомлений з порядком та умовами випробування, відібрана підписка, встановлено періодичність явки для реєстрації.

Засуджений допустив неявку на реєстрацію 03.09.2025, 11.09.2025, 19.09.2025 року, після чого 27.10.2025 року з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення щодо причин неявки. У той самий день до нього було застосоване попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що вищезазначені факти неявки ОСОБА_8 на реєстрацію самі по собі не дають достатніх підстав для направлення цього засудженого для відбування покарання, оскільки не вказіють із достатньою переконливістю на його небажання стати на шлях виправлення.

Так, згідно із листком реєстрації ОСОБА_8 у період з 16.10.2024 до 20.08.2025 сумлінно з`являвся для реєстрації із встановленою періодичністю (а.с. 12). Будь-які відомості про вчинення ним у період іспитового строку адміністративних правопорушень або нових кримінальних правопорушень відсутні (а.с. 23, 24).

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 у період, коли він не з`являвся на реєстрацію, постійно підтримував зв`язок із працівником органу пробації, який здійснював контроль за виконанням ним покладених обов`язків, а також був обмежений у можливості явки для відмітки у зв`язку із тим, що орган пробації не здійснює прийом під час повітряних тривог, які є частими та тривалими внаслідок близькості сел. Васильківка до лінії бойового зіткнення (а.с. 40-47), матеріалами справи не спростовуються.

Будь-які докази фактичного направлення засудженому викликів у зв`язку з його неявкою на реєстрацію (а.с. 14, 15) у справі відсутні.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання було застосоване до ОСОБА_8 27.10.2025, тобто після допущення ним вищевказаних порушень, при цьому на будь-які нові порушення, що були допущені після вказаного попередження, як підставу для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації у поданні не посилається.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що звернення органу пробації до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням не за наступні порушення після проведення індивідуальної профілактичної бесіди та застосування відповідного письмового попередження, а за ті, щодо яких вони були проведені (застосовані), нівелює саму сутність цих заходів та є істотним порушенням процедури скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відтак колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбуття покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2025 року про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4