ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду міста Кам`янського від 18 грудня 2025 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першотравневе Снігурівського району Миколаївської області, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої:

- 13 березня 2020 року вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 115 КК України, до 8 років позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

засудженої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 18 грудня 2025 року звільнено умовно-достроково засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 року, на 1 рік 8 місяців 5 днів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час судового розгляду справи встановлена як формалізована так і матеріальна підстави застосування до засудженої ст. 81 КК України, які належним чином підтверджені, засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 .

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не вивчено достатньо особу засудженої в частині наявності або відсутності позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої та створюють у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Зазначає, що станом на 16 січня 2025 року, відповідно до характеристики на засуджену, існували фактори, що мають значний вплив на засуджену, а саме: вживання алкоголю (в установі такі випадки виключені). Крім того, відповідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, доданого до вищевказаної характеристики, засуджена ОСОБА_6 при вирішенні проблем не розуміє їх виникнення, уперта, мала нечіткі плани на майбутнє та мала 87 балів.

В подальшому, 18 вересня 2025 року, в характеристиці на засуджену вказані фактори не зазначено, однак зазначено, що засуджена набрала 85 балів відповідно до висновку щодо ступеня вправлення засудженого. Вищевикладене свідчить, що процес позитивних змін, які відбуваються в особистості ОСОБА_6 та створюють у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки тільки розпочато і враховуючи зниження балів потребує закріплення, у зв?язку з чим, мету покарання не досягнуто, а подання установи є передчасним.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засуджену ОСОБА_6 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, встановлено, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженої ОСОБА_6 , її поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджена своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Так, згідно наданих матеріалів, ОСОБА_6 засуджена вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 23 серпня 2019 року. Кінець строку відбуття покарання 23 серпня 2027 року.

Згідно характеристики засудженої, остання з 23 серпня 2022 року перебувала в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор, де характеризувалась позитивно та мала два заохочення.

З 25 вересня 2020 року відбуває покарання в ДУ Кам`янська виправна колонія № 34, де була працевлаштована у майстернях установи а згодом була переведена на посаду підсобного робітника підсобного підприємства. З 03 червня 2022 року працевлаштована кухарем в їдальні установи, де працює і на момент складання характеристики. До праці ставиться добре, наданий обсяг роботи виконує в повному обсязі з розумною ініціативою. Умов відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дотримується, характеризується позитивно.

Також звертається увага, що засуджена ОСОБА_6 проявляє соціально-корисну ініціативу, є головою духовно-просвітницької секції, у вільний від роботи час з власної ініціативи допомагала проводити косметичний ремонт у відділенні. Підтримує соціально-корисний зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов.

За час відбування покарання в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор та ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 мала одне стягнення від 22 жовтня 2020 року, яке погашене у встановленому законом порядку.

В той же час, мала сім заохочень за зразкову поведінку та проявлення ініціативи у роботі, відповідальне ставлення до покладених обов`язків.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що своєю поведінкою та вставленням до праці, засуджена ОСОБА_6 довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення, а отже, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції не вивчено достатньо особу засудженої в частині наявності або відсутності позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої та створюють у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не є обґрунтованими.

Посилання прокурора на те, що процес позитивних змін, які відбуваються в особистості ОСОБА_6 та створюють у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки тільки розпочато, у зв?язку з чим, мету покарання не досягнуто, з огляду на наведені вище обставини не є прийнятними, оскільки таке ствердження є оціночним, та спростовується дослідженими вище матеріалами. При цьому посилання прокурора на те, що засуджена набрала лише 85 балів відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженої, не є вирішальним, оскільки такий бал є достатньо високим та свідчить про готовність засудженої до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 , а тому, у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Кам`янського від 18 грудня 2025 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4