Справа № 592/8866/23
Провадження № 1-кп/592/112/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001121 від 12.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

у с т а н о в и в:

07.04.2023 року в період часу з 13:30 до 14:00 під час проведення заступником начальника сектору дізнання Сумського РУП ОСОБА_7 слідчої дії - огляду транспортного засобу за адресою: м. Суми, провулок Кондратьєвський, 8, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які є колишнім подружжям, стався словесний конфлікт через розподіл майна.

Під час конфлікту ОСОБА_5 , знаходячись навпроти ОСОБА_9 , притримуючи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу правою рукою, щоб вона не взяла цей документ, штовхнув її лівою рукою в область грудної клітини, тобто діяв із протиправною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Від поштовху ОСОБА_5 ОСОБА_8 впала на тротуар на спину з перекосом на правий бік, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 9, 10 ребер справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, показав, що з ОСОБА_8 мають тривалі складні конфліктні стосунки через розподіл спільного майна подружжя після розірвання шлюбу. Останньою ініційовано кілька кримінальних проваджень щодо нього. Під час проведення слідчої дії в одному з таких кримінальних проваджень, зокрема, огляду автомобіля, дізнавач попросила сфотографувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поклав цей документ на планшет. Потерпіла схопила свідоцтво, він також його тримав. Потерпіла намагалася його вирвати, не розрахувала сили, оступилася в рівчачок та впала на землю. При цьому вона впала на рівну поверхню, маючи на плечах наплічник. Будь-яких поштовхів він не завдавав. Зворотнє органом досудового розслідування належними доказами не доведено. Вказане кримінальне провадження сфабриковане щодо нього виключно з метою впливу на процес розподілу спільного майна за допомогою теперішнього співмешканця ОСОБА_8 , який перебуває в дружніх стосунках з прокурором ОСОБА_10 .

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні:

- формою виводу повідомлення про кримінальне правопорушення, зареєстрованим в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 07.04.2023 за № 13872, з якого вбачається, що 07.04.2023 о 13:45 до Сумського РУП з заявою звернулася ОСОБА_8 про те, що за адресою: м. Суми, пров. Кондратьєвський, був.8, побив колишній чоловік, фізично погрожує, БШМД не потрібна (т.1 а.с. 77);

- протоколом огляду предмета від 03.06.2023, а саме: оптичного лазерного диска з аудіофайлами .185305, 16808642.185305, яким зафіксовано телефонну розмову ОСОБА_8 з працівником поліції (т.1 а.с. 79-81);

- формою виводу повідомлення про кримінальне правопорушення, зареєстрованим в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 07.04.2023 за № 13955, з якого вбачається, що 07.04.2023 о 23:19 працівник органу охорони здоров`я повідомив, що до СОКЛ о 14:00 звернулася ОСОБА_8 , який встановлений діагнозом: забій правої тім`яної ділянки, ЗТГК, забій лівої кисті, перерозтягнення зв`язкового апарату променево-запясткового суглобу, ситуаційна реакція, амбулаторне лікування, за поясненнями якої побив колишній чоловік ОСОБА_5 (т.1 а.с. 78);

- протоколом огляду предмета від 03.06.2023, а саме: оптичного лазерного диску з аудіофайлом .186444, яким зафіксовано телефонну розмову працівника приймального відділення СОКЛ та працівника поліції (т.1 а.с. 83-85);

- долученими потерпілої ОСОБА_8 медичними документами: рентгенограма ОГК від 07.04.2023, за висновками якої у ОСОБА_8 виявлений перелом 8, 9, 10 ребер справа; консультативні висновки торакального хірурга, ортопеда, ортопеда-травматолога від 07.04.2023, висновок КТ від 07.04.2023 (т.1 а.с. 87-93, 97);

- висновком експерта № 294 від 21.04.2023, згідно з яким на підставі даних медичної документації (висновків лікарів КНП СОР «СОКЛ»), беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт ОСОБА_11 прийшла наступних висновків:

1.Під час обстеження гр. ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: закрита травма грудної клітки, перелом 8,9,10 ребер справа.

2.Дані ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібними предметами. Утворення зазначених ушкоджень в наслідок падіння з вертикального положення на площину малоймовірно, враховуючи їх характер та локалізацію.

3.Потерпіла під час спричинення ушкоджень могла знаходитися в будь - якому можливому для нанесення ударів положенні.

4.Ушкодження у вигляді переломів ребер не були небезпечними для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень. Встановлені діагнози: «забій тім`яної ділянки справа, забій 1-го лівої кисті, перерозтягнення зв`язкового апарату лівого променево - зап`ястного суглобу» не підтвердженні об`єктивними даними (відсутній опис зовнішніх тілесних ушкоджень та клінічних проявів забоїв), що при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

5.Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в постанові, що підтверджується даними медичної документації (т. 1 а.с. 100-101).

- висновком судово-медичного експерта № 490 від 26.05.2023, згідно з яким на підставі даних медичної документації (висновків лікарів КНП СОР «СОКЛ», беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт ОСОБА_11 прийшла наступних висновків

1.Під час обстеження гр. ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: закрита травма грудної клітки, перелом 8,9,10 ребер справа.

2.Зазначені ушкодження могли утворитися внаслідок падіння з вертикального положення на площину, враховуючи їх характер та локалізацію (т.1 а.с. 102);

- судово-медичний експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримала надані нею висновки та роз`яснила, що у висновку №294 від 21.04.2023, виходячи з наданих слідчим матеріалів, зокрема меддокументіції, дійшла висновку, що виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки, переломи 8, 9, 10 ребер справа утворились внаслідок дії тупих предметів та могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібним предметами, а їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення на площину є малоймовірним. В той же час у висновку №490 від 26.05.2023, вже після того, як слідча надала їй матеріали кримінального провадження, в тому числі щодо механізму спричинення ушкоджень в даному випадку, вона дійшла однозначного висновку, що виявлені у потерпілої ушкодження могли утворитись внаслідок падіння з вертикального положення на площину;

- протоколом слідчого експерименту від 18.05.2023, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_8 продемонструвала механізм падіння, внаслідок якого вона отримала травму ребер 07.04.2023, а саме: після сильного поштовху ОСОБА_5 лівою рукою в грудну клітку вона не втрималась на ногах та впала назад на спину з перекосом на правий бік на тротуар, головою вдарилась об бампер автомобіля (т.1 а.с. 103-106);

- висновком судово-медичного експерта №454 від 22.05.2023, згідно з яким характер та локалізація виявлених під час обстеження ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «Закрита травма грудної клітки, перелом 8, 9, 10 ребер справа» може відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованого нею під час слідчого експерименту від 18.05.2023 (т.1 а.с. 115);

- протоколом слідчого експерименту від 17.05.2023, в ході проведення якого свідок ОСОБА_7 продемонструвала механізм спричинення ОСОБА_12 потерпілій тілесного ушкодження, зокрема: коли ОСОБА_5 , який перебував праворуч від неї, поклав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на планшетну папку, ОСОБА_8 , яка знаходилась перед нею, простягла руку до свідоцтва, намагаючись його взяти, ОСОБА_5 , притримуючи правою рукою свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, наніс удар лівою рукою в ліву ділянку грудної клітки ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_8 впала назад, а саме на спину з перекосом на правий бік, на тротуар, опираючись при цьому на праву руку об тротуар, під час падіння вдарилась головою (задньою частиною) об бампер автомобіля (т.1 а.с. 116-119);

- висновком судово-медичного експерта №456 від 22.05.2023, згідно з яким характер та локалізація виявлених під час обстеження ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «Закрита травма грудної клітки, перелом 8, 9, 10 ребер справа» може відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованого свідком ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 17.05.2023 (т.1 а.с. 120);

- протоколом слідчого експерименту від 17.05.2023, в ході проведення якого свідок ОСОБА_13 продемонстрував механізм спричинення ОСОБА_12 потерпілій тілесного ушкодження, зокрема: коли ОСОБА_5 поклав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на планшетну папку дізнавача ОСОБА_7 , яка тримала перед собою цю папку, ОСОБА_8 взяла в руку посвідчення, ОСОБА_5 в цей момент вихопив правою рукою у неї з руки, лівою рукою штовхнув її в ділянку грудної клітки, та ОСОБА_8 , не втримавшись впала на спину на тротуар з перекосом на правий бік, при цьому, падаючи на тротуар, вдарилась головою (задньою частиною) об бампер автомобіля, який був припаркований, та знаходився позаду неї (т.1 а.с. 121-124);

- висновком судово-медичного експерта №455 від 22.05.2023, згідно з яким характер та локалізація виявлених під час обстеження ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «Закрита травма грудної клітки, перелом 8, 9, 10 ребер справа» може відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованого свідком ОСОБА_13 під час слідчого експерименту від 17.05.2023 (т.1 а.с. 125);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2023, в ході проведення якого свідок ОСОБА_14 продемонстрував, що бачив, як жінка років 40-42 стала по діагоналі навпроти ОСОБА_5 на відстані приблизно 30-40 см та потяглась до нього правою рукою, ОСОБА_5 в цей час підняв свою праву руку, як щось тримаючи, та при цьому відступив крок назад, а жінка теж зробила крок назад та впала між автомобілями назад на спину прямо на асфальт та на траву, після чого вона повернулась на бік та встала, не бачив, що ОСОБА_5 штовхав чи наносив удари цій жінці (т.1 а.с. 153-157);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2023, в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_12 продемонстрував обставини падіння ОСОБА_8 , за якими під час проведення слідчої дії на прохання дізнавача надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поклав його на планшетну папку для фотографування; при цьому ОСОБА_8 , яка спочатку стояла ліворуч від слідчої, а потім перейшла на інше місце і стала перед ним, правою рукою схопилась за посвідчення, яке він притримував лівою рукою, а потім взяв у ліву руку, та почала тягти посвідчення до себе; він потягнув посвідчення до себе, при цьому ОСОБА_8 втратила рівновагу, лівою рукою намагалась вхопитись чи за нього, чи за слідчу, щоб не впасти, та він в цей час перехопив її ліву руку, а саме заблокував її дії, щоб вона не вхопилась за нього, або слідчу, після чого ОСОБА_8 зробила один чи два кроки назад та впала на спину; з лівої сторони на плечі у неї знаходився рюкзак; пояснив, що не штовхав ОСОБА_8 , а впала вона через те, що втратила рівновагу (т.1 а.с. 158-161);

- висновком судово-медичного експерта № 543 від 13.06.2023, згідно з яким характер та локалізація виявлених під час обстеження ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «Закрита травма грудної клітки, перелом 8, 9, 10 ребер справа» може відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованого підозрюваним ОСОБА_5 під час слідчого експерименту від 03.06.2023 (т.1 а.с. 162);

- висновком експерта №87/2024 від 24.02.2025, згідно з яким на підставі даних матеріалів справи № 592/8866/23, №1-кп/592/195/24 (протоколів проведення слідчих експериментів, висновку експерта № 294, висновку експерта № 450, висновку експерта № 454, висновку експерта № 455, висновку експерта № 456, висновку експерта № 543, ксерокопій консультативних висновків, рентгенологічного дослідження на оптичному диску, відповідаючи на поставлені питання, експертна комісія ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» дійшла висновку:

1.(1) За даними медичної документації та рентгенологічного дослідження ОГК, у гр. ОСОБА_8 об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки, переломи задніх відрізків 9,10 ребер справа, консолідований (зрощений) перелом 6 ребра зліва. При огляді потерпілої 07.04.2023 лікарями КНП СОР «СОКЛ» встановлено діагнози: ортопедом-травматологом: «Забій м`яких тканин 1 пальця лівої кисті, пошкодження зв`язкового апарату лівого променево-зап`ясткового суглобу»; лікарем нейрохірургом: «Забій м`яких тканин тім`яної ділянки справа, забій лівої кисті».

Переломи 9,10 ребер справа утворилися внаслідок дії тупого предмета (предметів) «з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму удару, тиснення, вигину. Виявлений рентгенологічно перелом 6 ребра спричинений в термін більше 21 дня.

Пошкодження зв`язок променево-зап`ясткового суглобу є результатом механічного впливу - удару, перерозтягнення, падіння на руку.

У комісії відсутні об`єктивні медичні дані, які б дозволили визначити об`єм травми лівого променево-зап`ясткового суглобу (не вказано наявність тілесних ушкоджень /садна, синці/, функцію суглобу) і, відповідно, достовірно встановити механізм спричинення.

2.(2) Переломи 9,10 ребер справа могли утворитися при падінні з вертикального положення на площину з нерівною поверхнею та контактуванні задніми відрізками 9,10 ребер справа з виступаючими обмеженими предметами, не виключено з наданням тілу початкового прискорення. На записах слідчих експериментів ОСОБА_8 впала на нерівне асфальтне покриття з множинними пошкодженнями (відсутністю) верхнього шару.

3.(3) Забій тім`яної ділянки справа міг утворитися як при нанесенні удару тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, так і при ударі об такий предмет при падінні.

Пошкодження зв`язкового апарату лівого променево-зап`ясткового суглобу не могло утворитися при нанесенні ударів тупими предметами (руками), але могло бути спричинене при фіксації суглоба рукою з виконанням ротаційних рухів вправо або вліво (т.2 а.с. 2-16).

- завідувач відділу комісійних судово-медичних експертиз ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_15 в судовому засіданні висновок №87/2024 від 24.02.2025 підтримала та роз`яснила, що:

при проведенні дослідження був залучений лікар - рентгенолог КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_16 , разом з якою досліджувався диск з рентгенограмою потерпілої, були виявлені переломи задніх відрізків 9,10 ребер праворуч орієнтовно між заднє-пахвинною та лопатковою лініями зліва; 8 ребро було не ушкоджене; щодо виявленого перелому 6 ребра, то під час дослідження було встановлено консолідований перелом переднього відрізку 6 ребра ліворуч, тобто це пошкодження спричинене не раніше за 21 день; експерт ОСОБА_11 робила висновки по тій медичній документації, яка їй надавалась, в тому числі описом рентгенограми, де було вказано діагноз: перелом 8,9,10 ребер справа;

під час проведення дослідження комісією бралися до уваги відомості та обставини, продемонстровані всіма учасниками кримінального провадження; проте відеозапис слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 не переглядався, виходячи з відсутності відповідного твердження у мотивувальній частині висновку;

комісією взято до уваги продемонстровані під час слідчого експерименту обвинуваченим обставини, за яких він захватив потерпілу за руку, ніби відбивав; у потерпілої були виявлені пошкодження зв`язок променево - зап`ясткового суглобу, які могли утворитися за цих обставин, при фіксації суглоба рукою з виконанням ротаційних рухів вправо або вліво, проте за відсутності об`єктивних медичних даних, які дозволили визначити об`єм травми, достовірно встановити механізм спричинення не виявилось за можливо, відтак комісія дійшла висновку, що пошкодження зв`язкового апарату лівого променево суглобу могло бути спричинене також і при падінні на руку;

будь-яке падіння є травмою прискорення, яка може бути без надання тілу початкового прискорення і з наданням тілу такого прискорення; в даному випадку всі учасники подій вказували, що потерпіла впала; виявленні ушкодження могли утворитись як при самостійному падінні, так і при наданні тілу початкового прискорення; при цьому в момент навіть самостійного падіння за рахунок дії сили земного тяжіння розвивається прискорення; в разі поштовху в момент початку падіння тіло вже має певну швидкість і кінетичну енергію, в такому разі йдеться про надання тілу початкового прискорення; об`єктивних даних для категоричних висновків впала потерпіла від поштовху чи самостійно, не достатньо; всі учасники подій вказують про те, що вона падала, виявлені переломи могли утворитися при падінні, при ударі об тупий виступаючий предмет з обмеженою поверхністю; за обставинами даної події, враховуючи пояснення потерпілої та свідків під час слідчих експериментів, виявлені тілесні ушкодження у потерпілої могли утворитися при падінні, скоріше за все внаслідок поштовху;

при переломі ребер стаціонарне лікування не є обов`язковим, оскільки навіть забій грудної клітини має більш виражене обмеження рухів грудної клітки та больовий синдром; в даному випадку наявні переломи без зміщення, які викликали певний больовий синдром, отже амбулаторне лікування допустиме; питання щодо правильності призначеного потерпілій лікування на вирішення експертної комісії не ставилося;

вихідних даних для проведення експертизи було достатньо, комісією надані висновки на підставі наявної медичної документації;

під час проведення досліджень комісією була звернута увага на відеозаписи, яким зафіксоване дорожнє покриття в місці події, яке є нерівним асфальтним покриттям з множинними пошкодженнями, відсутністю верхнього шару; в даному випадку саме при контактуванні задніми відрізками ребер з виступаючими обмеженими предметами могли утворитися переломи; ці переломи характерні, ідуть один над одним, тобто спричинені тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, це може бути плоска поверхня, яка має якісь виступаючі частини; за наявного рівного покриття комісія такого б висновку не дійшла б;

наплічник у потерпілої був з лівого боку, під час проведення слідчих експериментів він задіяний не був, як і автомобіль, при падінні об який вона могла отримати забій тім`яної ділянки справа; переломи ребер у потерпілої виявлені з правого боку, всі учасники вказували, що вона лежала на правій стороні, під час падіння наплічник, який не був зафіксований, міг відлетіти в бік, переломи внаслідок падіння на рюкзак могли утворитися тільки за наявного в ньому якогось твердого предмету, каменю тощо; за обставин, коли б потерпіла оступилася та зачепилася об рівчак, початкове прискорення все одно було б присутнє, проте навпаки б загальмувало падіння, оскільки швидкість була б меншою;

щодо часу виникнення ушкоджень, то консолідація по часу може бути різною, кісткова мозоль починає формуватися після 14 дня, на рентгенограмі переломи 9 і 10 ребер ознак зрощення не мали; 6 ребро могло бути зламане 13.03, а могло і декілька років тому;

- висновком експерта №35/2025 від 10.12.2025, згідно з яким на підставі даних матеріалів справи №592/8866/23, №1-кп/592/142/25 (протоколів проведення слідчих експериментів, висновку експерта №294, висновку експерта № 450, висновку експерта № 555, висновку експерта № 456, висновку експерта № 453, ксерокопій консультативних висновків, рентгенологічного дослідження на оптичному диску, висновку експерта (експертизи за матеріалами справи) №87,запису на оптичному диску слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 ), відповідаючи на поставлені питання, експертна комісія дійшла висновку:

1.(1) За даними медичної документації та даними рентгенологічного дослідження ОГК, у гр. ОСОБА_8 об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки, переломи задніх відрізків 9,10 ребер справа, консолідований (зрощений) перелом 6 ребра зліва. При огляді потерпілої 07.04.2023 лікарями КНП СОР «СОКЛ» встановлено діагнози: ортопедом-травматологом: «Забій м`яких тканин 1 пальця лівої кисті, пошкодження зв`язкового апарату лівого променево-зап`ясткового суглобу»; лікарем нейрохірургом: «Забій м`яких тканин тім`яної ділянки справа, забій лівої кисті».

Переломи 9, 10 ребер не становили небезпеки для життя, зрощення (консолідація) триває більше 21 дня, і згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У комісії відсутні об`єктивні медичні дані, які б дозволили визначити об`єм травми лівого променево-зап`ясткового суглобу, 1 пальця лівої кисті, м`яких тканин тім`яної ділянки справа (не вказано наявність тілесних ушкоджень /садна, синці/, функцію кисті), немає даних про подальше лікування, і, відповідно, не можливо встановити їх ступінь тяжкості.

2.(2) Локалізація переломів 9,10 ребер справа не виключає їх утворення при падінні з вертикального положення на площину з нерівною поверхнею та контактуванні задніми відрізками 9, 10 ребер справа з виступаючими обмеженими предметами. В момент раптового відпускання кистей ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , як продемонстрував ОСОБА_14 під час слідчого експерименту 15.06.2023, тіло потерпілої на початку падіння уже могло мати прискорення (швидкість).

Свідком ОСОБА_14 не було продемонстровано спричинення потерпілій інших ушкоджень, вказаних в консультативних висновках лікарів спеціалістів (т.2 а.с. 84-90).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 надав показання, що курив у себе на балконі, бачив поблизу двору сусіда ОСОБА_5 групу осіб, за якими з цікавості почав спостерігати. Крім ОСОБА_5 , там були присутніми чоловік з червоній куртці, та дві жінки. Одна з жінок стала навпроти ОСОБА_5 по діагоналі, нахилилася на нього і намагалася, наче щось взяти, відбувся розрив, вона відступила назад, спіткнулася, могла оступиться в рівчачок, і впала. Потерпіла була в темній куртці з невеличким наплічником. ОСОБА_5 стояв до нього правим боком. Ліву руку ОСОБА_5 він не бачив. Також він не бачив, щоб ОСОБА_5 наносив будь-яких ударів чи поштовхів потерпілій.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що нею здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені стосовно ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_8 про самоправне розпорядження спільним майном. З метою фіксації обставин був здійснений виїзд з метою проведення огляду автомобіля, під час якого присутніми були колишнє подружжя, адвокат ОСОБА_13 . Відеофіксація не здійснювалась. Проводився огляд також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Коли вона на власний телефон фотографувала свідоцтво, тримаючи планшет, на якому лежав цей документ, ОСОБА_8 знаходилась поруч і намагалася його схватити. ОСОБА_5 перехватив свідоцтво і штовхнув потерпілу долонею руки в грудну клітину. Від вказаного удару ОСОБА_8 не втримала рівновагу, похилилася назад і впала, вдарилася головою об машину, яка стояла неподалік. Зі спливом часу і значною кількістю проведених слідчих дій свідок не змогла пригадати точно, якою рукою ОСОБА_5 штовхав ОСОБА_8 , чи видавала вона якісь звуки, розташування учасників події тощо. Підтвердила, що брала участь у слідчому експерименті, де більш точно і повно показала всі обставини.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що в якості адвоката представляв інтереси ОСОБА_8 у кримінальному провадженню по факту самоуправства, коли ОСОБА_5 утримував у себе автомобіль. Брав участь у проведенні слідчої дії огляду цього автомобіля. Огляд проводився поблизу будинку, де раніше проживала ОСОБА_8 . В ході огляду дізнавач складала протокол, тримала в руках планшет. ОСОБА_5 віддав їй технічний паспорт на автомобіль. В цей момент ОСОБА_8 підійшла до дізнавача, попросила подивиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, взяла його в руки, ОСОБА_5 , який стояв поруч, вихватив правою рукою документ, а лівою рукою долонею з силою штовхнув потерпілу в область грудей. Вона відступилась, не втрималась та навзніч упала на спину, головою вдарилась об бампер його автомобіля. Він допоміг їй підвестися. В подальшому приїхали патрульні поліцейські, відібрали пояснення. Швидку медичну допомогу не викликали, зі слів потерпілої до лікарні її відвозив ОСОБА_17 . В присутності свідка ОСОБА_8 на біль не скаржилась, вільно пересувалась. При собі потерпіла мала наплічник.

Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є логічними, послідовними, узгоджуються з сукупністю інших досліджених письмових доказів, тому суд визнає їх належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, суд оцінює критично, вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його покази повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , а також протоколами слідчих експериментів за участі потерпілої, свідків та висновками судово-медичних експертиз.

Матеріали справи не містять буді-яких об`єктивних відомостей щодо зацікавленості свідків ОСОБА_7 , яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084, в подальшому нею закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, або ж ОСОБА_13 , який представляв у цьому провадженні інтереси ОСОБА_8 , а також прокурора ОСОБА_10 , яка за твердженням обвинуваченого перебуває у дружніх стосунках з співмешканцем потерпілої ОСОБА_17 . Під час проведення слідчих експериментів та допиту в суді свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_13 попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, були приведені до присяги. Факт спілкування потерпілої з ОСОБА_7 під час проведення одного зі слідчих експериментів не вказує на недопустимість цього доказу, оскільки зміст цієї розмови достеменно не відомий, а кримінальне процесуальне законодавство не містить заборон спілкування між учасниками або ж присутніми при проведенні такої слідчої дії.

Посилання сторони захисту на той факт, що свідок ОСОБА_7 під час допиту у судовому засіданні не змогла пояснити механізм падіння та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в зв`язку з чим такі покази не можуть бути покладені в основу вироку, не заслуговують на увагу суду. Під час допиту свідок ОСОБА_7 чітко пояснила, що ОСОБА_5 перехватив свідоцтво і штовхнув потерпілу долонею руки в грудну клітину; від вказаного удару ОСОБА_8 не втримала рівновагу, похилилася назад і впала, вдарилася головою об машину. Нездатність свідка з достовірність вказати розташування учасників події, якою саме рукою ОСОБА_5 штовхав ОСОБА_8 зумовлена досить тривалим часом, який минув з моменту скоєння злочину, а також особливостями роботи свідка, яка, здійснюючи повноваження заступника начальника сектору дізнання Сумського РУП ГУНП в Сумській області, протягом 2 років провела значну кількість слідчих дій.

Необґрунтованими також є доводи сторони захисту щодо недопустимості показів свідка ОСОБА_13 , допитаного судом за відсутності захисників. Так, свідок ОСОБА_13 був допитаний в судовому засіданні 15.07.2025 о 16:00, час і дата проведення якого завчасно була узгоджена з усіма учасника провадження. Захисник ОСОБА_18 надав заяву про відкладення цього судового засідання в зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні о 16:30 у справі №592/19938/23; жодного доказу на підтвердження вказаної інформації не надав. Захисник ОСОБА_6 надав заяву про відкладення судового засідання через участь його у судовому засіданні в Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/26704/25, призначеному на 09:30. Вказані причини не є поважними, оскільки ОСОБА_18 , допитавши свідка ОСОБА_13 , цілком встигав в судове засідання на 16:30 у справі, яка теж розглядається Ковпаківським районним судом м. Суми, а ОСОБА_6 не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в разі неможливості повернутися до м. Суми. У цьому кримінальному провадженні призначалося 28 судових засідань, з яких 11 було відкладено за клопотанням сторони захисту. Свідок ОСОБА_13 є діючим військовослужбовцем Збройних сил України, який знайшов час та можливість взяти участь у судовому розгляді. Обвинувачений ОСОБА_5 брав активну участь у допиті цього свідка, ставив йому питання. Захисник ОСОБА_6 в обґрунтування своїх доводів про недопустимість доказу не вказує, яку інформацію щодо обставин кримінального провадження не повідомив свідок ОСОБА_13 , на які питання сторони захисту він мав надати відповідь. Клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_13 стороною захисту не заявлялось.

Не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у заподіянні ОСОБА_8 07.04.2023 необережного тілесного ушкодження середньої тяжкості його доводи щодо:

- аномального травматизму потерпілої ОСОБА_8 , коли у 2019-2020 роках вона перебувала на лікування з приводу переломів кісток ніг та пошкодженого зубу,

- виявленого у потерпілої в ході експертного дослідження перелома 6 ребра, який за ознаками зрощення міг утворитися 13.03.2023,

- повідомлення працівника закладу охорони здоров`я 07.04.2023 на телефону лінію «102» з приводу того, що ОСОБА_8 за два тижні вже зверталася до лікарні з приводу побиття чоловіком, що не знайшло свого відображення в протоколі огляду предмета від 03.06.2023,

- появи потерпілої в судових засіданнях у справі №592/5105/23 з 14.06.2023 по 06.12.2023 з явними ушкодженнями перенісся;

- факту мешкання ОСОБА_8 з ОСОБА_17 , який притягався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень жінці.

Декілька цивільних справ за позовами ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном, ініційовані ОСОБА_8 кримінальні провадження стосовно ОСОБА_5 №0000084 від 26.01.2023 за ст.356 КК України, №0000069 від 26.01.2023 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.111-2, ч.4 ст.111-1 КК України, №0001886 за 10.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України тощо, свідчать про існування складних конфліктних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та жодним чином не спростовують наявність в діях обвинуваченого інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 07.04.2023 о 13:45 самостійно звернулася з повідомленням про вчинене щодо неї правопорушення на телефонну лінію «102», після чого звернулася до медичного закладу. Наявними в матеріалах справи даними Журналу реєстрації амбулаторних хворих Торакального відділення КНП СОР «СОКЛ» (розпочато 01.03. - закінчено 11.07.2023) підтверджено звернення 07.04.23 о 15:55 за №678 ОСОБА_8 , якій був встановлений діагноз: ЗТГК. Забій грудної клітки з 2-х сторін, переломи 8,9,10 ребер праворуч? Рекомендовано: лікування у сімейного лікаря. Для підтвердження діагнозу рекомендовано КТ ОГК. Даними Журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2023 рік (почато 06.04.23 закінчено 11.07.23.) Ортопедії КНП СОР «СОКЛ» підтверджено звернення ОСОБА_8 07.04.2023 15:19 за №1375, яку було проконсультовано ортопедом-травматологом та встановлено діагноз «Побиття. Забій м`яких тканин I пальця лівої кисті. Перерозтягнення зв`язкового апарату лівого променево-зап`ястковго суглобу; надано рекомендації: спостереження у лікаря ортопеда травматолога за місцем проживання, кетанов 10 мг, серрата 1 т 2 р/д 14 днів, нормовен 1 т 1 р/д 14 діб, диклак -гель місцево, фіксація (т. 1 а.с. 243-246).

Належність та допустимість оглядової рентгенограми КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» №4220 від 07.04.25023, згідно з якою у ОСОБА_8 під час проведення комісійної судово-медичної експертизи лікарем ОСОБА_16 було виявлено неконсолідовані переломи 9,10 ребер праворуч, стороною захисту не спростовано. Твердження обвинуваченого про фальсифікацію медичної документації потерпілої об`єктивними відомостями не підтверджені.

При цьому, висновки судово-медичного експерта ОСОБА_19 щодо виявлених під час обстеження ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «Закрита травма грудної клітки, перелом 8, 9, 10 ребер справа» не суперечить висновку комісійної судово-медичної експертизи, якою об`єктивно підтверджено тілесні ушкодження у потерпілої у виді: закритої травми грудної клітини, переломи задніх відрізків 9,10 ребер справа, зважаючи на те, що експерт ОСОБА_11 робила висновки по тій медичній документації, яка їй надавалась, в тому числі описом рентгенограми, де було вказано діагноз: перелом 8,9,10 ребер справа, а судово-медична комісія досліджувала диск з рентгенограмою потерпілої з залученням лікаря - рентгенолога КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_16 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про наявність у ОСОБА_8 наплічника, який мав захистити та унеможливити отримання нею переломів при падінні, не заслуговують на увагу суду, оскільки цей наплічник був у потерпілої з лівого боку, виявлені переломи у ОСОБА_8 справа, до того ж під час падіння наплічник, який не був зафіксований, міг відлетіти в бік.

Цілком безпідставними є твердження сторони захисту щодо обмеження їх у зборі доказів. Так, проведення комісійної судово-медичної експертизи та додаткової комісійної судово-медичної експертизи було призначене судом саме за клопотанням сторони захисту, при цьому востаннє з метою вирішення питання чи могли утворитися виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження при механізмі, продемонстрованим під час проведення слідчого експерименту свідком ОСОБА_14 . Згідно з висновком експертів, локалізація переломів 9,10 ребер справа не виключає їх утворення при падінні з вертикального положення на площину з нерівною поверхнею та контактуванні задніми відрізками 9, 10 ребер справа з виступаючими обмеженими предметами; в момент раптового відпускання кистей ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , як продемонстрував ОСОБА_14 під час слідчого експерименту 15.06.2023, тіло потерпілої на початку падіння уже могло мати прискорення (швидкість).

Будь-яких об`єктивних підстав для сумніву щодо достовірності та повноти наявних в матеріалах кримінального провадження висновків експертів стороною захисту не доведено.

Зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_8 виїхала за межі України, її інтереси представляє адвокат ОСОБА_4 , а ціль участі потерпілого у кримінальному провадженні пов`язана з необхідністю відновити порушені права або компенсувати завдану злочином шкоду (або одночасно перше і друге) (постанови ВС від 28.03.2023 у справі № 207/3801/19, від 01.11.2023 у справі №347/222/21), суд вважає можливим провести судовий розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_8 , за відсутності показань якої встановлення усіх передбачених ст. 91 КПК України обставин є можливим.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , частково показанням свідка ОСОБА_14 , а також сукупністю досліджених письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З огляду на висновки комісійної судово-медичної експертизи від 24.02.2025 та 10.12.2025, в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження вказівка в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 про отримання ОСОБА_8 тілесного ушкодження у вигляді перелому 8 ребра справа, що не впливає на кваліфікацію його дій.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, є нетяжким злочином.

Обставини, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Обставини, які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, під динамічним спостереженням у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно працевлаштований в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», має міцні соціальні зв`язки, мешкає разом з сином ОСОБА_20 , за місце мешкання характеризується позитивно, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , по мобілізації не призивався (т.1 а.с. 163-170).

Орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення/обмеження волі на певний строк (т. 1 а.с. 131-133, 142-145).

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ст.128 КК України у виді виправних робіт.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування стосовно ОСОБА_5 визначених ст.91-1 КК України обмежувальних заходів, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти колишньої дружини, проте таке не пов`язане з домашнім насильством.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався та підстав для його обрання у суду немає.

Вирішуючи по суті цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 4633 грн понесених витрат на лікування та 100 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України).

Потерпілою ОСОБА_8 на підтвердження позовних вимог надано консультативний висновок лікаря-психіатра від 11.04.2023, згідно з яким їй було встановлено діагноз: астено-невротичний синдром та призначене лікування (гідозепам, міасер), а також копії фіскальних чеків по оплаті прийому у лікаря, видачу довідки, на придбання ліків: алакор, кетаникс, тивомакс, цитоцерт, диклотол, сертидаза, армадин, витацертин, новокаїн, ренейро, тивомакс, на загальну суму 4 633 грн.

Водночас, з консультативних висновків торакального хірурга ОСОБА_21 та ортопеда-травматолога ОСОБА_22 від 07.04.2023 вбачається, що вказані медичні препарати для лікування ОСОБА_8 не призначались, рекомендації щодо необхідної консультації у лікаря психіатра не надавались.

За таких обставин вказані копії чеків не є належними та допустимими доказами на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди, відтак позовні вимоги ОСОБА_8 в частині стягнення з ОСОБА_5 4 633 грн задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що судовим розглядом встановлено: винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілою від якого є ОСОБА_8 ; факт спричинення моральної (немайнової) шкоди, що виразилась у порушенні стану здоров`я та нормального ритму життя потерпілої, погіршені її психологічного стану, вона зазнала моральних та фізичних страждань; та наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням обвинуваченого та наявною моральною шкодою, завданою потерпілій.

З врахуванням вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної ОСОБА_8 моральної шкоди, який підлягає компенсації ОСОБА_5 , становить 5 000 грн.

Відтак, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 6 (шість) місяців з відрахуванням 10% із суми його заробітку в дохід держави

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 спричинену моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Докази: оптичний диск з аудіозаписами телефонних дзвінків, здійснених на лінію «102» 07.04.2023 з номеру телефону НОМЕР_1 (т.1 а.с. 81), оптичний диск з аудіозаписом телефонного дзвінка, здійсненого на лінію «102» з номеру телефону НОМЕР_2 (т.1 а.с. 85), оптичний диск з описом рентгенограми ОГК ОСОБА_8 (т.1 а.с. 98) зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія виробку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_23