Справа № 471/204/26
Провадження №1-кп/471/33/26
Номер рядка звіту 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Братського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000001 від 02.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 127 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів. Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02.03.2026 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 02.05.2026 р.. Встановлено порушення ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, визначених вищевказаною ухвалою суду, зокрема: 07.03.2026 р. ОСОБА_4 вчинив дії, які місять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП відносно своєї матері та сестри; 08.03.2026 р. ОСОБА_4 вчинив дії, які місять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП відносно своєї дружини; 08.03.2026 р. ОСОБА_4 , перебуваючи поза межами місця відбування домашнього арешту, вчинив сварку з перехожим. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 систематично не виконує та порушує покладені на нього обов`язки, тому, прокурор вважає, що є підстави для зміни відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою. Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, а також тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому ОСОБА_4 , розуміючи усю тяжкість вчинених ним злочинів та міру покарання, яке може бути до нього застосовано, положення у державі враховуючи умови воєнного стану, може виїхати за кордон або на непідконтрольні Україні території з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховуючись від суду; обвинуваченому відомі анкетні дані потерпілої та свідків кримінального провадження, тож останній свідомо може впливати на потерпілу та свідків, очевидців, перебуваючи на волі, вживати заходи впливу шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, вмовлянням, з метою зміни ними показів на його користь, що призведе до плутанини; на теперішній час судовий розгляд триває та, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може впливати на осіб, які на даний час не надали покази та попередити осіб, про те, що відкрито кримінальне провадження за фактом злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що негативно позначиться на досудовому розслідуванні; обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, не має міцних соціальних зв`язків; ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину, його перебування за місцем вчинення злочину безпідставне, тому є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інші злочини. На думку прокурора, з метою запобігання вказаним ризикам, ОСОБА_4 доцільно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вищевказані обставини дають стороні обвинувачення достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки ОСОБА_4 щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам. Також прокурор, вважає, що враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений з погрозою застосуванням насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_6 , керуючись вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечувати проти клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому. Захисник зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання, обвинуваченим не були порушенні обов`язки, покладені на нього ухвалою суду при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Про зміну місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 під час цілодобового домашнього арешту, а саме: АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , працівникам поліції та прокурору було відомо; не вчиняти адміністративні правопорушення не входить до обов`язків, які покладені на обвинуваченого ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. До того ж, має місце презумпція невинуватості, ОСОБА_4 не визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, на які посилається в клопотанні прокурор. Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 пояснили суду, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції та доставлений з АДРЕСА_2 (місце його цілодобового домашнього арешту) до ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 07.03.2026 року о 23:55 год. і після його звільнення о 00:40 год. 08.03.2026 року останній в такий час доби не мав можливості самостійно повернутися в с. Єлизаветівка, тому ОСОБА_4 поросив працівників поліції доставити його до АДРЕСА_2 , де визначено його цілодобовий домашній арешт, на що отримав відмову та працівники поліції сказали йому йти за місцем проживання його колишньої дружини ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Коли ОСОБА_4 прийшов до помешкання ОСОБА_7 , остання двері йому не відчинила, а так як на вулиці було холодно, то він біля домоволодіння ОСОБА_7 розпалив багаття, щоб зігрітись, у зв`язку з чим ОСОБА_7 викликала поліцію. Прибувших на виклик працівників поліції ОСОБА_4 також просив доставити його до с. Єлизаветівка, на що знов отримав відмову та останні вказали йому йти до брата ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_3 , де він перебував до 09.03.2026, так як 08.03.2026 р. не зміг дістатись до с. Єлизаветівка за вітсутністю у нього коштів. 09.03.2026 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 пішли до ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, щоб подати заяву про зміну місця проживання ОСОБА_4 під час цілодобового домашнього арешту з АДРЕСА_2 , на АДРЕСА_1 . У Відділенні поліції № 1 Вознесенського РУП до останніх вийшла поліцейська, яка повідомила їм, що слідчий на лікарняному, сказала ОСОБА_4 перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на 10.03.2026 року в Братському районному суді Миколаївської області призначене судове засідання у кримінальному провадженні, на яке йому необхідно з`явитись. 11.03.2026 року ОСОБА_4 подав до поліції заяву про зміну місця проживання на період дії цілодобового домашнього арешту з адреси: АДРЕСА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 . Також 11.03.2026 року ОСОБА_7 подада до поліції заяву проте, що те, що вона не заперечує, щоб ОСОБА_4 під час цілодобового домашнього арешту проживав за місцем її проживання: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 та його захисник зазначили, що наміру переховуватися від суду обвинувачений не мав, останній з`являється до суду за викликом. Захисник додав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який обраний ОСОБА_4 судом, є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечить його належну поведінку. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання прокурора.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, викликалася в судове засідання належним чином.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02.03.2026 року до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 02.03.2026 року до 02.05.2026 року, з забороненою останньому цілодобового залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до суду за кожною вимогою; не відлучатися із місця, в якому він проживає без дозволу суду ( АДРЕСА_1 ; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Прокурор у клопотанні про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилається на те, що ОСОБА_4 систематично не виконує та порушує обов`язки, покладені на нього вищевказаною ухвалою суду, та наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом не встановлено підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про невиконання обвинуваченим обов`язків, покладених на нього ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02.03.2026 року; обвинувачений з`являється до суду за кожною вимогою,; про зміну місця проживання під час застосування цілодобового домашнього арешту прокурор був повідомлений, орган Національної поліції, який виконує вищевказану ухвалу суду, був проінформований обвинуваченим про зміну місця його проживання під час дії цілодобового домашнього арешту і з ним погоджено. Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, то прокурором не зазначено нових ризиків, ніж ті, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. На думку суду обраний обвинуваченому ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02.03.2026 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вказаним у клопотанні.

За таких обставин клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 200, 331, 369-372 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 127 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1