Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/3/26 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2025.

Цією ухвалою повернуто клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002727, відомості про яке 02.08.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження № 0002727, відомості про яке 02.08.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В ухвалі суду вказується на те, що прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 подано клопотання про закриття кримінального провадження № 0002727 від 02.08.2013, разом із тим, на підтвердження повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні відповідного поцесуального рішення не додано. При цьому судом констатовано, що у витягу з ЄРДР від 19.04.2024 вказано відомості про прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а у витягу від 28.10.2025 вказано прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Таким чином, ні в матеріалах кримінального провадження (що надійшли до суду разом із клопотанням), ні до клопотання про закриття кримінального провадження, не додано постанови про визначення групи прокурорів до якої б входив прокурор ОСОБА_7 . На підставі вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність повернення клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду від 26.11.2025 є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а кримінальне провадження

-2-

призначити до нового розгляду в суді першої інстанції. Вказує на те, що на підставі постанови про зміну групи прокурорів від 20.11.2025, прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 призначено старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002727 від 02.08.2013. При цьому суд, при розгляді клопотання не викликав прокурора в судове засідання та не перевірив його повноваження та самостійно прийняв рішення про повернення клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, доводи апеляційної скарги, промову прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповідомлення про дату, час та місце судового засідання в суді першої інстанції є обґрунтованими.

Статтями 129, 131-1 Конституції України передбачено, що конституційною функцією прокурора і засадою судочинства є підтримання прокурором публічного обвинувачення в суді.

Пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII серед функцій прокуратури визначає підтримання державного обвинувачення в суді.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство встановлює, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється за обов`язкової участі сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 318 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 36 КПК України, участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених кримінально процесуальним законом (таким випадком є відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення). Частина 2 статті 318 та ст. 324 КПК України також не містять винятків, за яких участь прокурора була б не обов`язковою, так само як не містить таких винятків і глава 36 КПК України, яка встановлює порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Виконання стороною обвинувачення процесуального обов`язку щодо досудового розслідування кримінального правопорушення та підтримання державного обвинувачення у суді є гарантією реалізації засад рівності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості перед судом, передбачених ст. 22 КПК України.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 111 КПК України повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою, і в порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Указаною главою врегульовано порядок здійснення судового виклику у кримінальному провадженні. Зокрема, за ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

-3-

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Однак, в ході дослідження матеріалів кримінального провадження будь-яких відомостей про те, що прокурор був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про закриття кримінального провадження від 21.11.2025 в суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

При розгляді провадження в суді першої інстанції, суд не перевірив, чи був належним чином повідомлений прокурор про час та місце розгляду клопотання про закриття кримінального провадження, а також аспекти його статусу у кримінальному провадженні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.11.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області повернуто клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002727, відомості про яке 02.08.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження прокурор в судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання присутнім не був; даних про повідомлення про дату, час та місце судового засідання в матеріалах кримінального провадження не міститься.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що всупереч вимогам статей 36, 324 КПК України, у даному кримінальному провадженні судом першої інстанціїх було допущено порушення принципу змагальності сторін, оскільки фактичної участі прокурора в розгляді забезпечено не було.

Таким чином, під час розгляду провадження суд першої інстанції, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість постановленого судового рішення, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для його скасування.

Крім того, відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2025 (справа № 349/508/16-к, провадження № 51-3565кмо24), процесуальні документи, які підтверджують наявність повноважень у певної особи не є доказами у провадженні, тому колегія суддів об`єднаної палати вважає, що суд може перевірити наявність повноважень у слідчого, прокурора на проведення ними тих чи інших процесуальних дій у цьому провадженні на підставі наданих прокурором документів. Наявність у прокурора чи слідчого відповідних повноважень у кримінальному провадженні не залежить від того, суд якої інстанції перевірить відповідні процесуальні документи. Адже оцінка наявності чи відсутності повноважень судом є ретроспективною, оскільки певні повноваження мали бути у прокурора на певному етапі руху кримінального провадження.

Колегія констатує, що на час звернення до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, прокурор ОСОБА_7 був повноважним прокурором, про що свідчить постанова від 20.11.2025 про зміну групи прокурорів, однак суд розглянувши коптання без прокурора, позбавив останнього можливості надати таку в судовому засіданні та прийняв необґрунтоване рішення про повернення клопотання про закриття.

-4-

Окрім того, відповідно до приписів ст. 285 КПК України суд повинен розглянути клопотання та за результатами розгляду постановити ухвалу про задоволення клопотання або відмову у задоволенні даного клопотання.

Разом з тим, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка не передбачена кримінальним процесуальним законом, а саме про повернення прокурору клопотання про закриття кримінального провадження, тобто прийняв рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом.

З огляду на це, хоча ст. 285, 392 КПК України і не встановлює можливості оскарження такої ухвали, суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді керується ст. 9 цього Кодексу та виходить із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України.

Наведена позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, відображеним у постанові від 23.05.2018 (справа № 13-16сво18).

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В даному випадку апеляційний суд дійшов висновку, що постановивши оскаржувану ухвалу, суд вийшов за межі наданих йому повноважень та постановив рішення, яке кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Крім того, приймаючи рішення слідчий суд порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив учасників судового розгляду права на судовий захист своїх законних інтересів.

За таких обставин ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і вмотивованою, оскільки судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення в цій частині апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Таким чином, з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість ухвали суду знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, що у свою чергу зумовлює скасування постановленого суддею судового рішення.

Разом з тим, приймаючи до уваги той факт, що відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, а діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, апеляційний суд, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, оскільки постановлення рішення про повернення прокурору клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, зазначених в судовому рішенні, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з поверненням даного клопотання до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора на підставі ст. 9, 412, 415 КПК України задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2025 скасувати, а матеріали за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

-5-

Оскільки подане клопотання не було розглянуте по суті, а його розгляд не входить до повноважень апеляційного суду, і розгляд його по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст. 129 Конституції України та ст. 404 КПК України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про його розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2025 про повернення клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002727, відомості про яке 02.08.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,- скасувати, а матеріали клопотання направити до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді