ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/90/26 Справа № 711/1192/26 Категорія: ст. 179 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2026 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, працюючого начальником Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради, депутата Єрківської селищної ради VIII скликання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2026 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_11 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_7 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в частині, що стосується обставин і подій даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 квітня 2026 року включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді від 16.02.2026 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, в межах строків досудового розслідування. У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 367 КК України.

У клопотанні наведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що доводять вагомість обставин і підстав, за наявності визначених ризиків, що необхідним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну правову поведінку підозрюваного, є застава.

Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив злочини, які в очах громадськості дискредитують діяльність органів місцевого самоврядування, оскільки окрім керівника підприємства, він ще є депутатом селищної ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема запобіжні заходи.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За приписами ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 23.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.

Неправомірні посягання на суспільні відносини у сфері охорони конституційного права громадян на безпечне довкілля, охорону, використання, збереження та відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання та усунення негативного впливу господарської та іншої діяльності людини, збереження генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій, а також природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною, визнаються порушеннями проти довкілля. Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини є невід`ємними умовами сталого економічного та соціального розвитку України.

Відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища регулюються, зокрема, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII, Законом України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-IX, Законом України «Про охорону земель» від 19.06.2003 № 962-IV, Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV та іншими спеціальними законами.

Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено обов`язок громадян берегти природу, охороняти та раціонально використовувати її багатства, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки та інших екологічних нормативів, не порушувати екологічні права та законні інтереси інших суб`єктів і компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє середовище.

Відповідно до п. б ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, серед яких здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати екологічно безпечне виробництво, зберігання, транспортування, використання, знищення, знешкодження та захоронення мікроорганізмів, інших біологічно активних речовин і продуктів біотехнології, а також здійснювати заходи щодо запобігання та ліквідації наслідків шкідливого впливу біологічних факторів на навколишнє середовище та здоров`я людини.

Стаття 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що утворювачі відходів повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для оброблення відходів, утворення яких неможливо уникнути. Здійснення операцій з оброблення відходів дозволяється лише за наявності дозволу на визначених місцевими радами територіях з додержанням санітарних та екологічних норм.

Власники і землекористувачі земельних ділянок, відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель», зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства, забезпечувати використання земель за цільовим призначенням, дотримуватися встановлених обмежень, захищати земельні ділянки від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення та застосовувати заходи щодо запобігання негативному і екологічно небезпечному впливу на земельні ділянки.

Статтями 45 та 46 Закону України «Про охорону земель» та ст. 167 Земельного кодексу України забороняється господарська діяльність, що забруднює ґрунти понад гранично допустимі концентрації небезпечних речовин. При здійсненні діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та захороненням відходів, повинні виконуватися заходи щодо запобігання та зменшення обсягів утворення відходів, забезпечення екологічно безпечного поводження з ними та запобігання негативному впливу на прилеглі території.

Згідно положень ст. 1, ст. 91, ч. 1 ст. 96, ст. 167, 168 та ст. 211 Земельного кодексу України використання земель та розміщення відходів не повинно завдавати шкоди правам та свободам громадян, інтересам суспільства та екологічній ситуації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» забруднення земель це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін; псування земель це порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість.

Згідно з положеннями п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про управління відходами» захоронення відходів це розміщення відходів на поверхні чи під поверхнею (підземне) землі у спосіб, що не становить загрози здоров`ю людей та навколишньому природному середовищу і не передбачає подальше оброблення відходів.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про управління відходами» територіальні громади є власниками відходів, переданих їх утворювачами або попередніми власниками до систем управління побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про управління відходами» захоронення відходів здійснюється на полігонах, що відповідають вимогам законодавства та технологічне обладнання яких забезпечує захист ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення ґрунтів і підземних вод.

Власник (балансоутримувач) полігона або суб`єкт господарювання, що здійснює управління полігоном, забезпечує розроблення та виконання протягом періоду експлуатації полігона програми моніторингу полігона.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про управління відходами» суб`єкти господарювання у сфері управління відходами зобов`язані дотримуватися вимог щодо збирання, перевезення та оброблення відходів, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами; не допускати змішування відходів, що можуть бути відновлені, з відходами, що не можуть бути відновлені; вести облік відходів, що утворилися у результаті їхньої діяльності чи були отримані від інших суб`єктів господарювання, облік операцій з управління відходами та подавати звітність відповідно до закону; забезпечувати утримання в належному санітарному і технічному стані об`єктів оброблення відходів, забезпечувати дотримання правил техніки безпеки та пожежної безпеки на них; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 01.12.2010 № 435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.12.2010 за № 1307/18602, затверджено Правила експлуатації полігонів побутових відходів (далі Правила).

Згідно вимог п.п. 1.1-1.2 даних Правил вони є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів. Ці Правила поширюються на полігони, що діють, та нові полігони, прийняті в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Відповідно до вимог пункту 1.4 Правил на полігони побутових відходів дозволяється приймати побутові відходи (окрім рідких побутових відходів та небезпечних відходів у складі побутових відходів) з житлових будинків, адміністративних і громадських установ та організацій, підприємств торгівлі та громадського харчування, закладів культури і мистецтва, навчальних та лікувально-профілактичних закладів та інших підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, вуличний та садово-парковий змет і листя, а також подрібнені будівельні відходи і промислові відходи III та IV класів небезпеки відповідно до санітарних правил та норм, шлак і золу від сміттєспалювальних заводів.

Згідно положень п. 1.9 Правил для кожного полігона побутових відходів відповідно до ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування» має бути розроблена інструкція з експлуатації полігона, в якій мають бути враховані специфіка виробництва, наявність засобів механізації і ресурсів для виконання робіт.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 є депутатом Єрківської селищної ради Катеринопільського (Звенигородського) району Черкаської області (далі Єрківська селищна рада), що затверджено Рішенням Єрківської селищної ради від 10.11.2020 № 1-2/VII.

Також установлено, що відповідно до рішення Єрківської селищної ради від 06.09.2021 № 9-16 затверджено нову редакцію Статуту Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства (далі Статут). Оновлена редакція Статуту затверджена рішенням Єрківської селищної ради від 23.09.2025 № 64-9/VIII.

Єрківське селищне комунальне спеціалізоване підприємство (далі Підприємство) засноване Єрківською селищною радою, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про власність», «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і перебуває в управлінні Єрківської селищної ради.

Згідно п.п. 2.1 Статуту Підприємство створене з метою організації, експлуатації житлового фонду, об`єктів комунального призначення, благоустрою, озеленення території селища, надання ритуальних послуг та виробництві товарів.

Відповідно до п.п. 2.2 Статуту одним з основних предметів діяльності Підприємства є надання побутових комунальних послуг.

Згідно п.п. 7.1 Статуту Підприємство зокрема уповноважено вести діяльність по збору, вивезенню, захороненню на сміттєзвалище твердих побутових відходів та відходів від будівництва.

Відповідно до вимог розділу IV «Правил благоустрою території населених пунктів Єрківської об`єднаної територіальної громади» затверджених рішенням виконавчого комітету Єрківської селищної ради від 24.12.2024 № 53-20/VIII, відповідальним посадовим особам підприємств, установ, організацій, а також громадянам серед іншого забороняється вивозити і звалювати сміття, будівельні, побутові, харчові відходи, відходи виробництва, траву, гілля, деревину, листя, сніг у не відведених для цього місцях та влаштовувати звалища, особливо на інженерних спорудах водовідведення та водо пониження; забруднювати земельні ділянки та водойми виробничими та побутовими стічними водами; вивозити каналізаційні стоки у не відведені для цього місця; використовувати земельні ділянки не за цільовим призначенням.

Також, відповідно до розділу III даних Правил, відповідальні посадові особи підприємств, установ, організацій, а також громадяни зобов`язані обов`язково укладати договори зі спеціалізованими підприємствами на вивіз побутових відходів та каналізаційних стоків; підприємствам повинні узгоджувати з селищною радою експлуатацію та поводження об`єктів з небезпечними відходами, ліміти та схеми розміщення.

Рішенням Єрківської селищної ради 04.10.2018 № 42-1/VIII на посаду начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства призначений ОСОБА_7 .

Відповідно до п.п. 1.1. Контракту, укладеного між виконавчим комітетом Єрківської селищної ради та ОСОБА_7 , начальник підприємства зобов`язується здійснювати оперативне керівництво підприємством, що належить до спільної власності територіальної громади селища Єрки, забезпечуючи його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження всього комунального майна, закріпленого за підприємством на праві господарського відання.

Згідно п.п. 1.5. Контракту при виконанні покладених на начальника обов`язків він керується Конституцією України, Законами України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами галузевого міністерства, рішеннями селищної ради, розпорядженнями селищного голови, іншими нормативно-правовими актами та статутом підприємства.

Відповідно до п.п. 2.1. Контракту начальник здійснює оперативне керівництво підприємством, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність.

Таким чином, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства, відповідно до Статуту, контракту, є службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Він має повноваження щодо організації роботи підприємства, управління його поточною діяльністю, зокрема контролю за дотриманням законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, прийняття обов`язкових для працівників рішень, а також щодо прийняття та звільнення працівників.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 18 Кримінального кодексу України є службовою особою, оскільки обіймає посаду в підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Саме як службова особа, наділена відповідними повноваженнями, він був зобов`язаний забезпечити дотримання спеціальних правил експлуатації полігону твердих побутових відходів та вимог природоохоронного законодавства, однак цього не зробив.

Водночас, ОСОБА_7 , будучи відповідальним за полігон твердих побутових відходів та його експлуатацію з дотриманням норм чинного законодавства, не забезпечив належну виробничо-господарську діяльність полігону твердих побутових відходів, його екологічний та санітарний стан, та допустив розміщення побутових відходів за межами, визначеними полігону.

Так, з 26.02.2015 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради перебуває земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0400, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський (Катеринопільський) район смт. Єрки, яка відповідно до паспорту місця видалення відходів від 12.12.2016 № 286 відведена для видалення відходів.

Вказана земельна ділянка на праві постійного користування передана Єрківському селищному комунальному спеціалізованому підприємству.

З 19.02.2025 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради перебуває земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0028, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки.

Вказана земельна ділянка також на праві постійного користування передана Єрківському селищному спеціалізованому підприємству.

Також, з 27.06.2025 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради перебуває земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0030, категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки.

Вказана земельна ділянка на праві постійного користування також передана Єрківському селищному спеціалізованому підприємству.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, ОСОБА_7 , у період виконання своїх повноважень після призначення на посаду начальника Єрківського селищного спеціалізованого підприємства, зокрема в період з 13.11.2024 по 10.01.2025, перебуваючи в селищі Єрки Звенигородського району Черкаської області, у порушення вимог ст. ст. 12, 53, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 1, 11, 17, 40 Закону України «Про управління відходами», п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.9 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 01.12.2010 № 435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.12.2010 за № 1307/18602, будучи службовою особою, та неналежно виконуючи свої службові обов`язків, допустив розміщення відходів на місцях, не відведених для таких цілей, та які не відповідають вимогам законодавства, технологічне обладнання яких не забезпечує захист ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення ґрунтів і підземних вод.

А саме, розміщення твердих побутових відходів на відкритий ґрунт земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0028, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що призвело до засмічення вказаної земельної ділянки твердими побутовими відходами площею 12648 метрів квадратних та забруднення речовинами: фосфором, хлоридами, сульфатами, амонієм, що відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи від 20.10.2025 № СЕ-19/111-25/62074-ФХЕД, створило небезпеку для довкілля.

А також, виливу рідких побутових відходів на відкритий ґрунт земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0030, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки, категорія земель: категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, що призвело до забруднення вказаної земельної ділянки площею, 2588 метрів квадратних речовинами: фосфором, хлоридами, амонієм, що відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи від 20.10.2025 № СЕ-19/111-25/62074-ФХЕД, створило небезпеку для довкілля.

Вказані протиправні дії ОСОБА_7 спричинили завдання шкоди у вигляді засмічення земельних ресурсів на суму 1 502 582,40 гривень, а також забруднення земель, що створило небезпеку для довкілля, заподіявши шкоду на суму 182 427,78 гривень, у зв`язку з чим державі в особі Єрківської селищної ради Звенигородського району Черкаської області завдано збитки на загальну суму 1 685 010,18 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства, відповідно до Статуту Товариства, контракту є службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Він має повноваження щодо організації роботи підприємства, управління його поточною діяльністю, зокрема контролю за дотриманням законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, прийняття обов`язкових для працівників рішень, а також щодо прийняття та звільнення працівників.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 18 Кримінального кодексу України є службовою особою, оскільки обіймає посаду в підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Саме як службова особа, наділена відповідними повноваженнями, він був зобов`язаний забезпечити дотримання спеціальних правил експлуатації полігону твердих побутових відходів та вимог природоохоронного законодавства, однак цього не зробив.

Водночас, ОСОБА_7 , будучи відповідальним за полігон твердих побутових відходів та його експлуатацію з дотриманням норм чинного законодавства, не забезпечив належну виробничо-господарську діяльність полігону твердих побутових відходів, його екологічний та санітарний стан, та допустив розміщення побутових відходів за межами, визначеними полігону.

Так, з 26.02.2015 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради перебуває земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0400, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський (Катеринопільський) район смт. Єрки, яка відповідно до паспорту місця видалення відходів № 286 від 12.12.2016 відведена для видалення відходів.

Вказана земельна ділянка на праві постійного користування передана Єрківському селищному спеціалізованому підприємству.

З 19.02.2025 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради перебуває земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0028, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки.

Вказана земельна ділянка також на праві постійного користування передана Єрківському селищному спеціалізованому підприємству.

Також, з 27.06.2025 по теперішній час на праві комунальної власності Єрківської селищної ради Черкаської області перебуває земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0030, категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради, за межами селища Єрки.

Вказана земельна ділянка на праві постійного користування також передана Єрківському селищному спеціалізованому підприємству.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, ОСОБА_7 , у період виконання своїх повноважень після призначення на посаду начальника Єрківського селищного спеціалізованого підприємства, зокрема в період з 13.11.2024 по 10.01.2025, перебуваючи в селищі Єрки Звенигородського району Черкаської області, у порушення вимог ст. ст. 12, 53, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 1, 11, 17, 40 Закону України «Про управління відходами», п. п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.9 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 01.12.2010 № 435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.12.2010 за № 1307/18602, будучи службовою особою, та неналежно виконуючи свої службові обов`язків, не вжив організаційних та контрольних заходів щодо забезпечення діяльності підприємства відповідно до встановлених вимог законодавства, не забезпечив контроль за діями підлеглих працівників, а також не вжив заходів реагування на факти розміщення відходів поза межами відведеної земельної ділянки, допустив їх розміщення на місцях, не відведених для таких цілей, та які не відповідають вимогам законодавства, технологічне обладнання яких не забезпечує захист ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення ґрунтів і підземних вод.

А саме, розміщення твердих побутових відходів на відкритий ґрунт земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0028, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що призвело до засмічення вказаної земельної ділянки твердими побутовими відходами площею 12648 метрів квадратних та забруднення речовинами: фосфором, хлоридами, сульфатами, амонієм, що відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи від 20.10.2025 № СЕ-19/111-25/62074-ФХЕД, створило небезпеку для довкілля.

А також, виливу рідких побутових відходів на відкритий ґрунт земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0030, що розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адмінмежі Єрківської селищної ради за межами селища Єрки, категорія земель: категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, що призвело до забруднення вказаної земельної ділянки площею, 2588 метрів квадратних речовинами: фосфором, хлоридами, амонієм, що відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи від 20.10.2025 № СЕ-19/111-25/62074-ФХЕД, створило небезпеку для довкілля.

Вказані протиправні дії ОСОБА_7 спричинили завдання шкоди у вигляді засмічення земельних ресурсів на суму 1 502 582,40 гривень, а також забруднення земель, що створило небезпеку для довкілля, заподіявши шкоду на суму 182 427,78 гривень, у зв`язку з чим державі в особі Єрківської селищної ради Звенигородського району Черкаської області завдано збитки на загальну суму 1 685 010,18 гривень, що, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, тобто в забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів, 11 лютого 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, тобто в забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 15.10.2024; матеріалами УСР в Черкаській області ДСР НПУ від 15.10.2024; протоколами огляду місця події від 23.04.2025; протоколами огляду від 27.08.2025; протоколом № 06-04-25 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 15.05.2025; довідками щодо розрахунку розміру шкоди від засмічення та забруднення земельних ділянок; висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/111-25/62074-ФХЕД від 20.10.2025; матеріалами тимчасового доступу до речей і документів Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради від 09.12.2025; листом Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА № 02/10-03-22/3243/02/10-03-22/33791 від 18.12.2025; листом № 46 від 23.12.2025 Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.08.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність наданих доказів дали достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про обґрунтованість врученої ОСОБА_7 підозри, що є однією із складових обрання запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави обґрунтовувалося, зокрема тим, що останній може вчинити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, підозрюваний, користуючись зв`язками, здобутими за час перебування на посаді начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради, може особисто або опесередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбачеого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи широке коло зв`язків, має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , інших ще не допитаних свідків, з метою примусу до відмови від давання показань чи їх зміни, чинити вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, з якими є особисто знайомий, а також спеціалістів та експертів у кримінальному провадженні, з метою схилення їх до дачі неправдивих показань та з метою уникнення покарання, що вказує на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваними штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема місцевих жителів, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих підозрюваним захисних версій.

Окрім того, ОСОБА_7 , на даний час продовжує обіймати посаду начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради та має відповідні службові повноваження, які може повторно використати для вчинення нового, аналогічного за своїм складом кримінального правопорушення, що може призвести до завдання збитків Державі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що ризик втечі не встановлено, враховуючи, зокрема, що протягом здійснення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР 23.10.2024, підозрюваний місце проживання та роботи не змінював, від явки до органів досудового розслідування не ухилявся, що не заперечувалося і стороною обвинувачення.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя прийшов до висновку, що даний ризик є існує.

Також, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати підозрюваним на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з метою дачі ними неправдивих показань чи зміни вже наданих показів задля уникнення від можливої відповідальності

В той же час, слідчий суддя вважав, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є неконкретизованим жодним чином та виступає формальним доводом обґрунтування доводів поданого клопотання.

Крім того, посилання прокурора, як на підставу для обрання запобіжного заходу у виді застави на можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав надуманим, оскільки прокурором не надано належного обґрунтування існування такого ризику, а відтак слідством не доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді.

Разом з цим апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не можна застосувати до підозрюваного з врахуванням даних про його особу, який має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Зі змісту ст. 179 КПК України вбачається, що особисте зобов`язання полягає у покладенні, зокрема, на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даних про те, що підозрюваний під час досудового розслідування не з`являвся за відповідними викликами як до органу досудового розслідування, так і до суду надано не було. Відомості про ухилення чи неявку, а також іншу негативну процесуальну поведінку підозрюваного відсутні.

Крім того, як вбачається з даних в Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі 711/1194/26 Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено ухвалу слідчого судді від 16.02.2026, якою відсторонено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника Єрківського селищного комунального спеціалізованого підприємства Єрківської селищної ради, строком на 1 (один) місяць, тобто до 16.03.2026.

Таким чином, сама по собі тяжкість злочину і міра покарання, яка загрожує підозрюваному, не свідчить про те, що він однозначно вчинить дії, які обумовлюють настання ризиків, про які вказує старший слідчий у клопотанні.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі не спростовують висновку слідчого судді про достатність для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в обранні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави і застосування до останнього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід особисте зобов`язання, на переконання колегії суддів, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є обґрунтованим та співмірним з існуючими ризиками.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 16.02.2026 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4