Справа 754/6397/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2138/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року заяву лікаря-психіатра КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» - ОСОБА_9 задоволено та змінено застосовані до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом.

Дане рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 125 від 15.04.2025 року, за час надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_8 лікаря-психіатра відвідувала регулярно, однак на прийоми з`являлася не в дати, які призначав лікар. Також неодноразово проводилися бесіди щодо регулярного відвідування лікаря-психіатра та прийому призначеного лікування. Проте, за словами пацієнтки, вона нібито приймала призначене лікування, однак схильна до самостійної корекції медикаментів, через що зберігається нестабільний стан і схильність до антисоціальної поведінки, що вимагає активного лікування та спостереження. Відповідно до положень ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" та ст.514 КПК України, у зв`язку зі збереженням хворобливого стану, неможливістю надання амбулаторної допомоги в повному обсязі, неодноразовими скоєннями суспільно-небезпечних діянь, відсутністю критики у пацієнтки до свого стану та скоєних правопорушень, комісією лікарів-психіатрів рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_8 на стаціонарне лікування в закладі з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Не погоджуючись з ухваленим судом рішенням захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів поданої скарги зазначено, що ухвалою суду жодним чином не обґрунтовано і не доведено неприйнятність дослідженого в судовому засіданні висновку комісії лікарів-психіатрів, відповідно до якого для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру пацієнт може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Так, відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 125 від 15.04.2025, ОСОБА_8 схильна до самостійної корекції медикаментів, через що зберігається нестабільний стан, схильність до антисоціальної поведінки, і вона потребує активного лікування та спостереження. Проте, на переконання захисника, комісія лікарів-психіатрів не врахувала, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю з дитинства, що було встановлено ще у 2013 році, тому їй необхідно відвідувати лікаря-онколога для спостереження за станом здоров`я, оскільки під час огляду 17.09.2024 у ОСОБА_8 були виявлені ознаки можливого онкологічного захворювання. Також комісія лікарів-психіатрів не врахувала можливість коригування призначеного лікування без застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, тому даний висновок є передчасним та недостатньо обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив скаргу задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 95 КК України, ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_8 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діянь передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року, заяву лікаря-психіатра КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_9 задоволено, та змінено застосовані до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом. В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_8 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів № 125 від 15.04.2025, зазначено, що за час надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку пацієнтка і відвідувала регулярно, однак на прийом з`являється не в дати, які призначені лікарем Неодноразово проводилися бесіди стосовно регулярного відвідування лікаря - психіатра ті прийому призначеного лікування. Лікування призначалося у виді кветіапіну 50 мг на ніч. З слів пацієнтка, нібито приймала призначене лікування, однак схильна до самостійної корекці медикаментів, неодноразово скоювала правопорушення, про які усвідомлено не повідомляла Зберігається нестабільний стан, схильність до антисоціальної поведінки. ОСОБА_8 , потребує зміни застосованих примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом.

На переконання колегії суддів, вказаний висновок суду є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни застосованих до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи захисника щодо неповноти судового розгляду з огляду на те, що судом не було враховано факт інвалідності ОСОБА_8 з дитинства, встановленої у 2013 році, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 514 КПК України письмова заява представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра) про продовження примусових заходів обґрунтовується виключно висновком комісії лікарів-психіатрів, який повинен містити вичерпні дані щодо психічного стану здоров`я хворого. Процедура розгляду заяви про продовження примусових заходів медичного характеру не передбачає обов`язкового використання інших матеріалів, які можуть бути досліджені судом лише у разі встановлення об`єктивної необхідності в цьому.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що комісією лікарів-психіатрів не було враховано можливість коригування призначеного лікування без застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються викладеними у належній формі висновками спеціалістів у галузі психіатрії, розумні підстави для сумнівів у компетентності та об`єктивності яких відсутні.

Будь-яких належних доказів невідповідності висновку комісії лікарів-психіатрів № 125 від 15.04.2025 року стороною захисту надано не було.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши в судовому засіданні досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про зміну застосованих до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом, при цьому суд належним чином дослідив безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані докази.

Викладені в апеляційній скарзі захисника мотиви не спростовують правильності висновків, викладених у судовому рішенні, і не містять переконливих доводів, які би дозволили Суду дійти висновку, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає, а тому залишає ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року про зміну застосованих до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 .

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року про зміну застосованих до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку із звичайним наглядом залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4