Дата документу 27.02.2026Справа № 554/2737/26
Провадження № 1-кс/554/3180/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, студентки 4 курсу, група 401-БМ, Національного університету Полтавська політехніка ім. Ю.Кондратюка, незаміжньої, дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000201 від 24.02.2026 р., -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Із поданого клопотання слідує, що досудовим розслідуванням установлено, що приблизно 18.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Полтава, Полтавської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зв`язалась в мобільному застосунку «Telegram» з невстановленою під час досудового розслідування особою, ім`я якої невідомо, назва акаунта користувача « ОСОБА_7 », який запропонував ОСОБА_5 здійснювати підпал автомобілів за грошову винагороду. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодилась.

Вступивши із зазначеною невстановленою під час досудового розслідування, особою (організатором) у попередню змову, реалізуючи спільний злочинний умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, виконуючи роль виконавця ОСОБА_5 , прийняла рішення за вказівками, наданими в ході діалогу із невстановленою під час досудового розслідування особою здійснити пошук та подальше пошкодження автомобілів шляхом підпалу.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобілів громадян, маючи при собі заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із легкозаймистою речовиною та запальничку, 23.02.2026 о 23 годині 45 хвилин прибула до публічно доступного місця, а саме двору поряд із будинком за адресою: м. Полтава, вул. Олександра Оксанченка, 34, де на стоянці перебував автомобіль «Mercedes-benz» моделі «Vito» синього кольору 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 28.01.2025 належить ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 о 23 годині 47 хвилин, перебуваючи у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою пошкодження чужого майна загально небезпечним способом шляхом підпалу, використавши заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із легкозаймистою речовиною, фіксуючі свої дії на власний мобільний телефон, облила передню частину належного ОСОБА_8 , автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого підпалила вказане авто за допомогою запальнички. Після вчинених дій, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим завдала ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 734 306 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме автомобілів громадян, маючи при собі заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із легкозаймистою речовиною та запальничку, 25.02.2026 близько 20 год 15 хв прибула до публічно доступного місця, а саме двору будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де на стоянці перебував автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 2006 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 10.03.2021 зареєстровано на ОСОБА_9 та перебуває у фактичній власності ОСОБА_10 .

В подальшому, близько 20 год 57 хв ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою пошкодження чужого майна загально небезпечним способом шляхом підпалу, використавши заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із легкозаймистою речовиною, облила передню частину автомобіля марки «Renault» моделі «Trafic» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 2006 року випуску належного згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 10.03.2021 ОСОБА_9 який перебуває в користуванні ОСОБА_10 , та підпалила за допомогою запальнички, після чого була затримана працівниками поліції. В наслідок вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 280 764 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , яку затримано 25.02.2026 після вчинення злочину та 26.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, і сторона обвинувачення вважає, що стосовно підозрюваної ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та без застосування вказаного запобіжного заходу, підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого нею злочину, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Обстановка вчинення інкримінованого діяння характеризує ОСОБА_5 , як особу яка має підвищений рівень суспільної небезпечності, об`єктивно здатну незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів під впливом погроз, умовлянь чи переконань на її користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснити дії, направлені на залякування потерпілого або свідків з метою зміни ними показань в судовому засіданні.

ОСОБА_5 вчинила злочини на протязі короткого проміжку часу, крім цього ОСОБА_5 погодилась здійснювати підпали невизначеної кількості автомобілів за грошову винагороду, а тому існують достатні підстави вважати, що у разі застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 зможе продовжити свої умисні протиправні дії.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, відсутність офіційного працевлаштування та вчинення тяжкого злочину з корисливою метою у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

особисте зобов`язання - занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваної, наявні ризики та тяжкість вчиненого;

особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрювану та такого прохання від неї самої не надходило;

застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваної ОСОБА_5 , її рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваної;

домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

існує ризик того, що ОСОБА_5 продовжить вчиняти кримінальні правопорушенн. ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин та підлягає постійному візуальному контролю, з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових кримінальних правопорушень.

У разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчою зазначається, що застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`які запобіжні заходи неможливо.

Слідчою зазначається, що з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необхідність застосувати щодо підозрюваної, найсуворіший запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що підозрювана є особою молодого віку, навчається на денній формі навчання, визнає свою вину та співпрацює з слідством, характеризується позитивно, проживає з бабусею яка тяжко хворіє.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчої, підозрюваної та її захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що слідчими слідчого відділу Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 24.02.2026 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

25.02.2026 року о 21.00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 26.02.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується, із доводами прокурора та слідчої про існування ризиків передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з такого. Підозрювана є особою молодого віку, раніше не судима, є студенткою університету денної форми навчання, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , що співпадає з її фактичним місцем проживання, в матеріалах справи міститься позитивна характеристика з місця проживання підозрюваної.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання не містить будь-якого обґрунтування, крім тяжкості кримінального правопорушення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Однак тяжкість кримінального правопорушення сама по собі не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст.194 КПК України).

Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти встановленим ризикам.

За наведеного вбачається, що цілодобовий домашній арешт є необхідним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчої задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, строком до 25 квітня 2026 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1