Справа № 357/2263/26
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000229, відомості про яке 06 лютого 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

16.02.2026 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 поштою надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000229, відомості про яке 06 лютого 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.02.2026 близько 06 год. 20 хв., водіи? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «АЗЛК» моделі «М2138», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Святопетрівська у смт. Гребінки, Білоцерківського р-ну Киі?вськоі? області, в напрямку від с. Устимівка до А/Д М-05 «Киі?в-Одеса», допустив виі?зд на ліве узбіччя, де відбулося зіткнення з парканом. Внаслідок ДТП водіи? ОСОБА_4 загинув на місці пригоди.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений. До суду надійшла його заява, у якій він просить розглянути клопотання за його відсутності, зазначає, що підтримує його в повному обсязі та просить задовольнити.

Фактичний користувач майна транспортного засобу ОСОБА_5 також направила до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечує.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази у справі, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229, відомості про яке 06 лютого 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що під час огляду місця події вилучено автомобіль марки «АЗЛК», моделі «М2138», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події 06.02.2026 вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів за адресою: 4 км автомобільної дороги Р-17 (Біла Церква Володарка). Цього ж дня автомобіль визнано речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

На даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у призначенні інженерно-технічної експертизи з метою встановлення технічного стану зазначеного автомобіля, судово-трасологічної експертизи, а також у використанні транспортного засобу під час проведення слідчого експерименту.

Повернення автомобіля власнику може призвести до його приховування, пошкодження, псування або знищення, що у подальшому може унеможливити використання транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні та проведення необхідних експертних досліджень і слідчих дій.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні права відчуження, розпорядження та/або користування майном до вирішення питання про його подальшу процесуальну долю судом. Такий захід має тимчасовий характер, а остаточне рішення щодо арештованого майна ухвалюється судом під час постановлення вироку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі чи відчуження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення особи можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про накладення арешту або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно було використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу арешту, можливість використання майна як доказу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника чи третіх осіб.

Разом із тим практика Європейський суд з прав людини виходить із того, що втручання держави у право власності є допустимим за умови його законності, переслідування легітимної мети та забезпечення справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Тимчасове вилучення або арешт майна у межах кримінального провадження визнається виправданим, якщо воно спрямоване на належне здійснення правосуддя та збереження доказів.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховний Суд, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження є правомірним за наявності достатніх підстав вважати майно речовим доказом та за умови дотримання принципу розумності й співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, а також доведеності прокурором необхідності забезпечення збереження речового доказу, запобігання його можливому пошкодженню, знищенню чи відчуженню, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «АЗЛК», моделі «М2138», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З огляду на викладене та враховуючи доведеність прокурором необхідності забезпечення збереження речового доказу, запобігання його можливому пошкодженню, знищенню чи відчуженню, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «АЗЛК», моделі «М2138», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить зазначеній особі.

За таких обставин слідчий суддя вважає клопотання прокурора про арешт майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000229, відомості про яке 06 лютого 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 06.02.2026 під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «АЗЛК», моделі «М2138», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 із забороною використовувати вказане майно за призначенням, а також заборонити розпоряджатися будь-яким чином арештованим майном до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Копію направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та фактичному користувачу майна транспортного засобу ОСОБА_5 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:ОСОБА_7