УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 404/7844/24

провадження № 51-591 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 червня 2025 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 грудня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

установив:

Фортечний районний суд м. Кропивницького вироком від 24 червня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його заробітку.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 50 000 грн в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 майна, достатнього для відшкодування ним шкоди в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі - стягнути з його батьків. Також постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 майна, достатнього для відшкодування ним витрат на правову допомогу, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі - стягнути з його батьків.

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 25 грудня 2025 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 червня 2025 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаних судових рішень стосовно засудженого в касаційному порядку.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без руху з наданням потерпілому строку для усунення недоліків, оскільки ним недотримано вимог пункту 4 частини другої та частини третьої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

З юридичного погляду касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі - повернення.

У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Однак наведених вимог кримінального процесуального закону потерпілий не дотримався.

Так, потерпілий в касаційній скарзі посилається на упередженість суду, а також наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, й в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, потерпілий в касаційній скарзі не зазначає, у чому полягає недодержання судом апеляційної інстанції норм права при здійсненні провадження в цій справі та не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 404, 405, 412, 419 КПК.

Водночас ОСОБА_4 у прохальній частині касаційної скарги просить задовольнити в повному обсязі заявлений ним цивільний позов в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди, а також понесених ним витрат на правову допомогу, однак у мотивувальній частині цієї скарги не наводить доводів на конкретні норми матеріального права, які, на його думку, були неправильно застосовані судами, а також не містить аргументації щодо істотних процесуальних порушень під час вирішення цивільного позову.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

змінити судове рішення.

Суд касаційної інстанції відповідно до вимог статті 433, частини першої та другої статті 437 КПК не здійснює переоцінку доказів і не визначає покарання за власною оцінкою тяжкості правопорушення, не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Обвинувальний вирок, ухвалений судом першої чи апеляційної інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції щодо вироку суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник.

Як убачається із змісту прохальної частини скарги, потерпілий просить суд касаційної інстанції, в тому числі, змінити оскаржувані судові рішення в частині призначеного покарання засудженому та призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Проте вимоги скарги потерпілого виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 437 КПК.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 червня 2025 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 грудня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3