Справа № 161/8570/25 Провадження №11-п/802/17/26 Головуючий у 1 інстанції:
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання голови Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, на розгляд іншого місцевого суду в межах області,

В С Т А Н О В И В

До Волинського апеляційного суду надійшло подання голови Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України на розгляд іншого місцевого суду в межах області.

Подання мотивовано тим, що згідно обвинувального акту місцем вчинення злочинів, виконання та прийняття робіт є територія Камінь-Каширського районну Волинської області. У зв`язку з цим, голова суду просить вирішити питання про направлення даного провадження на розгляд до іншого місцевого суду в межах області.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного клопотання. Проте, їх неприбуття не перешкоджає розгляду цього питання відповідно до вимог ч.4 ст.34 КПК

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши зміст подання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 05 травня 2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000092 від 13.06.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК, є особливо тяжким злочином та більш тяжким кримінальним правопорушенням серед інших у цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються у службовому підробленні та перший у пособництві, а другий у заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах через усунення перешкод, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так згідно обвинувального акту в даному кримінальному провадженні слідує, що шкода настала в момент перерахунку грошових коштів директором ТОВ «ПБС», переведення отриманих коштів на інші банківські рахунки, зокрема 16.01.2024 на суму 140 000 грн на рахунок ПП «Сиплайнзахід» в якості оплати за сипучі матеріали, 16.01.2024 на суму 225 000грн на рахунок ТОВ «Західдорбут» в якості оплати за бетон, 16.01.2024 на суму 2 150 000 грн на рахунок ТОВ «Віта Констракшн» в якості оплати за асфальтно бетонну суміш, 16.01.2024 на суму 6 000 000 грн на додатковий рахунок ТОВ «ПБС», після чого обвинувачені, отримали можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Склад злочину, передбачений статтею 191 КК, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в даному кримінальному провадженні і інкримінується обвинуваченим) з моменту отримання можливості винною особою розпоряджатися ними на власний розсуд.

У зазначеному кримінальному провадженні майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку ДП «Ліси України». У цей же час обвинувачені (якщо їх винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримали можливість розпоряджатися цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Разом з тим, місце знаходження юридичних особі, на рахунок яких перераховано кошти, не є визначальним у цьому випадку, оскільки обвинувачені могли розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

З огляду на зазначене, з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачені, за версією органу досудового розслідування, отримали можливість розпоряджатися коштами ДП «Ліси України», а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено досудове розслідування, тобто Луцький міськрайонний суд Волинської області.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення подання голови Луцького міськрайонного суду Волинської області про направлення зазначених матеріалів кримінального провадження, до іншого місцевого суду в межах області.

Керуючись ст. 32, 34, 405 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В

В задоволенні подання голови Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України на розгляд іншого місцевого суду в межах області, відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: