УХВАЛА

02.03.2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001183 від 06.10.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 05.03.2026 року, строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були раніше встановлені судом та не зменшилися, а також обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, враховуючи які інший, більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував. Щодо переведення його на гауптвахту не вважав це необхідним.

Захисник, враховуючи позицію обвинуваченого, проти клопотання прокурора не заперечував. В той же час, вважає, що зазначені прокурором ризики не доведені.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 був військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимий, не одружений, утриманців не має.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення згідно з обвинувальним актом свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, судом встановлено ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони ще не були допитані судом.

Крім того, наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що обвинувачений після вчинення злочину не повернувся до військової частини та не довів керівництво про ситуацію, яка склала, що вказує на ознаки в його діях складу військового кримінального правопорушення.

Жодної обставини на підтвердження зменшення вказаних ризиків, встановлених при обранні запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Однак, суд вважає, що передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ризик, а саме: іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, прокурором не доведений, оскільки на зазначено, в чому саме таке перешкоджання полягає.

Таким чином, враховуючи зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені в судовому засіданні, та відсутність інших обставин, які б переважали суспільний запит, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконанню процесуальних рішень у справі, суд вважає, що жодних підстав для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, згідно з вимогами чинного КПК України до компетенції суду при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не належить визначення умов утримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177,183, 194, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.04.2026 року включно без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1