УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 рокуселище Петрове Справа №: 941/1074/24
Провадження № 1-кп/941/28/26

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_5

представника ювенальної превенції - ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в с-щі Петрове кримінальне провадження № 0001261 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0001261 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернувся з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що судовий розгляд з об`єктивних причин ще не завершено, а обвинувачений може ухиляться від подальшої явки до суду, тому виникла необхідність у застосуванні даного запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо обрання даного запобіжного заходу, в свою чергу просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання у нічний час доби.

Представники служби у справах дітей та ювенальної превенції підтримали позицію обвинуваченого та захисника.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, представників служби у справах дітей та ювенальної превенції, приходить до наступного.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, його зміни чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Однак, суд вважає недоведеним недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачений є неповнолітнім та має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Зазначені обставини дають підстави суду вважати, що зменшився ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у нього є міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Викладені обставини об`єктивно вказують на ту обставину, що обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відповідатиме вимогам закону, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також суд не вбачає необхідності призначати обвинуваченому ОСОБА_5 носіння електроного засобу контролю під час домашнього арешту у нічний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 314, 336 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця

АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, а саме, з 22 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, без застосування електронного засобу контролю, на два місяці, а саме, до 31.05.2026 року, включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії ухвали залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин.

Зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; за погодженням із прокурором, слідчим, або судом відвідувати медичні заклади для отримання медичної допомоги.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Строк дії ухвали запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 14 год. 30 хв. 31.05.2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1