Справа № 308/3031/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з повною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, у кримінальному провадженні №0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотання, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, у кримінальному провадженні №0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025.

На обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (надалі Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У статті 2 Положення вказано, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Особовий склад територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також транспорт і матеріально-технічні засоби зазначених територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки утримуються за рахунок кошторису Міноборони.

Своєю чергою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.02.2021 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, відповідно до якого він ( ОСОБА_4 ) ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби, і добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту, а в разі настання особливого періоду і понад встановлений строк Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників); дорожити бойовою славою військовослужбовця Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку Контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України; добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати підпорядкованим особовим складом, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, досягати позитивних результатів з бойової, мобілізаційної та фізичної підготовки; знати і неухильно додержуватися прийнятих Україною норм міжнародного гуманітарного права.

З 11.02.2022 по 27.01.2026 полковника ОСОБА_4 відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) №221 призначено на посаду начальника відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » діє на підставі Положення «Про Закарпатський обласний центр комплектування та соціальної підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 », затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 10.12.2022 №679 (ДСК), відповідно до якого передбачено, що відділ забезпечення є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснює безпосереднє керівництво яким начальник відділу забезпечення.

Відповідно функціональних обов`язків начальник відділу забезпечення полковник ОСОБА_4 , серед іншого відповідає: за готовність відділу забезпечення до виконання завдань за призначенням; за індивідуальну підготовку офіцера відділу забезпечення та спеціальну підготовку працівників відділу.

Також начальник відділу забезпечення, крім іншого, зобов`язаний: організовувати своєчасне забезпечення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області матеріальними засобами і якісне харчування призовників; організовувати отримання матеріальних засобів, забезпечити водопостачання, планувати роботу автомобільного транспорту, здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; забезпечувати збереження державних коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним та доцільним їх використанням; брати участь у розробці плану бойової та мобілізаційної готовності, службової діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області й організовувати їх виконання відповідно до свого фаху; керувати діяльністю служб, проводити заняття щодо організації тилового та оперативного забезпечення; повинен виконувати покладені на них завдання з внутрішнього контролю та управління ризиками, відповідно до актів законодавства та управління ризиками, відповідно до актів законодавства та затверджених у встановленому порядку посадових інструкцій (функціональних обов`язків); дотримуватися законів, інших нормативно-правових актів, регламентів, правил та процедур, установлених у Міноборони та Збройних Силах; забезпечити виконання визначених завдань у найбільш ефективний, результативний та економний спосіб; забезпечувати оптимальне використання ресурсів та збереження їх від втрат, псування, незаконного або неефективного використання; попереджувати потенційні події, які негативно впливають на досягнення цілей та розвиток спроможностей; вчасно використовувати створені обставинами можливості щодо покращення процесів та розвитку спроможностей; забезпечити достовірність та своєчасність фінансової, статистичної і управлінської звітності та іншої інформації, яка використовується для прийняття управлінських рішень; знати про відповідальність щодо виконання конкретних заходів контролю; розуміти свою роль у системі внутрішнього контролю а також як їх особиста діяльність співвідноситься з роботою інших посадових (службових) осіб.

Водночас начальник відділу забезпечення повинен знати: законодавчі, нормативно-правові акти та керівні документи, що стосуються виконання службових обов`язків; вимоги Статутів Збройних Сил України, наказів, порадників та інструкцій щодо робот з особовим складом; знати практику застосування законодавства з питань, що належать до компетенції начальника відділу забезпечення, тощо.

Враховуючи викладене, полковник ОСОБА_4 , будучи військовим начальником, обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу положень ст. 401, п. 1 примітки до ст. 364, п. 1 примітки до ст. 425 КК України є військовою службовою особою, тобто суб`єктом вказаного кримінального правопорушення та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Так, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_4 уповноважений на погодження проектів договорів, як представник ініціативної служби (підрозділу), під час чого повинен керуватися контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, функціональними обов`язками, вимогами ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 12, 16, 17, 82, 83, 84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також нормативно-правовими актами, які безпосередньо регламентують порядок організації договірної роботи, зокрема: наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997, №615/2419, наказом Міністерства оборони України від 29.12.2020 №500 «Про деякі питання організації роботи з договорами в Міністерстві оборони України», яким затверджено Інструкцію з підготовки, погодження, укладення, реєстрації, обліку, зберігання та контролю за виконанням договорів, що укладаються від імені Міністерства оборони України та Методичними рекомендаціями щодо ведення договірної роботи, які затверджено Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 23.07.2018.

Відповідно до п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», крім іншого, передбачено, що усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу; здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням; організовувати облік договорів та угод щодо наданих стороннім підприємствам (організаціям), фізичним та юридичним особам послуг, а також контроль за їх виконанням і вчасним переглядом.

Водночас, в Інструкції з підготовки, погодження, укладення, реєстрації, обліку, зберігання та контролю за виконанням договорів, що укладаються від імені Міністерства оборони України та Методичними рекомендаціями щодо ведення договірної роботи, передбачено, що робота з договорами повинна сприяти: належному виконанню договірних зобов`язань для забезпечення інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України; ефективному та раціональному використанню матеріальних, фінансових та інших ресурсів; своєчасному та повному надходженню коштів до державного бюджету; запобіганню порушень інтересів Міністерства оборони України та усуненню причин і умов, що їх спричиняють; забезпеченню захисту та відновленню майнових прав та інтересів Міністерства оборони України.

Разом з тим, відповідно до Методичних рекомендацій щодо ведення договірної роботи, які затверджено Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 23.07.2018, завдання договірної роботи, крім іншого, полягає у економному та раціональному використанню матеріальних, фінансових та інших видів ресурсів.

До складових договірної робот належать: підготовка проекту договору, або розгляд проекту договору, що надійшов від іншої сторони; погодження проекту договору; візування договору; підписання договору; організація обліку та зберігання договору; виконання договірних зобов`язань; контроль за виконанням договору; аналіз та узагальнення практики виконання договору.

Проект договору розробляється або в разі надходження такого проекту від іншої сторони розглядається відповідною службою (ініціативна служба).

Ініціативна служба (підрозділ) проводить попередню перевірку умов проекту договору, інформує командира військової частини про результати розгляду матеріалів проекту договору та потенційного контрагента за договором, проводить моніторинг цін із використанням усіх існуючих джерел інформації, тощо.

Погодження проекту договору здійснюється керівником або особою, що його заміщує, ініціативної служби (підрозділу) військової частини в частині щодо його відповідності вимогам чинного законодавства.

Ініціативна служба (підрозділ) здійснює супроводження договору відповідно до вимог законодавства, цим методичних рекомендацій та укладеного договору, а також контроль за виконанням договору, достовірністю складання актів прийому-передавання отриманих товарів, веденням справи договору.

Для своєчасного проведення розрахунків за укладеним договором ініціативна служба (підрозділ) після поставки товару повідомляє фінансово-економічну службу військової частини про необхідність оплати а також надає для перевірки та погодження керівником економічно-фінансової служби військової частини накладні, рахунки та акти про прийняття-передавання або інші документ що підтверджують поставку товарів.

Відповідальність за ведення договірної роботи: розроблення, погодження, укладання та виконання договорів, перевірку відповідності товарів умовам укладених договорів, за правильність визначення форм оплати, контроль за якістю та кількістю товарів покладається на керівника ініціативної служби (підрозділу), що супроводжує договір з моменту підготовки проекту договору до повного його виконання.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (далі Закон) передбачено, що військове майно це державне майно, закріплене, окрім іншого, за військовими частинами Збройних Сил України.

До військового майна, окрім іншого, належать пально-мастильні матеріали.

Так, у період з 09.03.2022 по 10.03.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виступає покупцем та службовими особами ТОВ «Лівайн Торг» (код 41449359, м. Дніпро), яке виступає постачальником, укладено ряд договорів поставки паливно-мастильних матеріалів (бензин, дизельне паливо, скраплений газ) на загальну суму 5 199 795,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 866 632,50 грн, зокрема: договір поставки №47 від 09.03.2022, на загальну суму закупівлі 200 010,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 33 335,00 грн; договір поставки №51 від 10.03.2022 на загальну суму закупівлі 2 999 865,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 499 977,50 грн; договір поставки №52 від 10.03.2022 на загальну суму закупівлі 1 999 920,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 333 320,00 грн.

Із вказаних договорів, які співпадають за змістом та структурою (розділи, пункти, підпункти), тобто, по суті, є (типовими), передбачено наступне:

1.1. Постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказані товари».

1.4. Кількість товару згідно накладних на товар.

4.1. Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

10.1 Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

10.3. Договір може бути розірваний достроково за ініціатив однієї із сторін за умови вимогового повідомлення іншої сторони, за відсутності заборгованості. Договір вважається розірваним з моменту отримання письмово повідомлення. У випадку отримання письмового повідомлення про розірвання договору, укладення додаткової угоди про розірвання не потребується.

При цьому у вказаних договорах, у п. 3.2. зазначено про те, що у суму закупівлі включено ПДВ 20 %, зокрема: у договорі поставки №47 від 09.03.2022, на загальну суму закупівлі 200 010,00 грн, включено ПДВ 20% у сумі 33 335,00 грн; у договорі поставки №51 від 10.03.2022, на загальну суму закупівлі 2 999 865,00 грн, включено ПДВ 20% у сумі 499 977,50 грн; у договорі поставки №52 від 10.03.2022, на загальну суму закупівлі 1 999 920,00 грн, включено ПДВ 20% у сумі 333 320,00 грн.

Ініціативною службою (підрозділом) при укладені вказаних договорів поставки, тобто №47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022 та №52 від 10.03.2022, виступав відділ забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі керівника полковника ОСОБА_4 , який погодив такі договори шляхом візування, яке включало в себе: штамп із надписом: «погоджено, ініціативний підрозділ, керівник» особистий підпис, ініціали і прізвище, чим підтвердив, що такі договори відповідають законодавству, не суперечать інтересам ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині збереження, економії та доцільного використання фінансових ресурсів, тощо.

Однак, полковник ОСОБА_4 , будучи військовою службового особою, обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи керівником ініціативного підрозділу при укладені договорів поставки №47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022 та №52 від 10.03.2022, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи зобов`язаним додержуватись і неухильно виконувати вимоги передбачені контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, функціональними обов`язками, вимогами ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 12, 16, 17, 82, 83, 84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також нормативно-правовими актами, які безпосередньо регламентують порядок організації договірної роботи, зокрема: наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997, №615/2419, наказом Міністерства оборони України від 29.12.2020 №500 «Про деякі питання організації роботи з договорами в Міністерстві оборони України», яким затверджено Інструкцію з підготовки, погодження, укладення, реєстрації, обліку, зберігання та контролю за виконанням договорів, що укладаються від імені Міністерства оборони України та Методичними рекомендаціями щодо ведення договірної роботи, які затверджено Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 23.07.2018, через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки в умовах воєнного стану, персонально відповідаючи за свою діяльність, не здійснив належну перевірку умов вказаних договорів в частині включення до ціни поставки товару, податку на додану вартість у розмірі 20%, який було включено в супереч підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178.

Згідно із підпунктом «г» підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії.

Згідно із п. 4 ст. 5 постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження положення про Міністерство оборони України» Міноборони з метою організації своєї діяльності: забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів і матеріальних ресурсів, в тому числі тих, що передбачені для реалізації проектів, виконання програм, зокрема міжнародних; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених органами державного фінансового контролю та правоохоронними органами.

02.03.2022 прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» №178.

Відповідно до п. 1, 2 вищевказаної постанови до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Системний аналіз вказаних вище норм права дозволяє дійти висновку, що приписи підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України та приписи постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 поширюються на діяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 , як військової установи та органу військового управління в складі Збройних Сил України.

Як наслідок, на виконання договорів поставки №47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022 та №52 від 10.03.2022, ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунок ТОВ «Лівайн Торг» здійснено перерахунок грошових коштів на загальну суму 5 199 795,00 грн, до якої зайво включено ПДВ 20% в розмірі 866 632,50 грн, які не підлягали сплаті, зокрема:

по договору поставки №47 від 09.03.2022 виписано видаткову накладну №0050/0000266 від 09.03.2022 на загальну суму 200 010,00 грн, до якої зайво включено ПДВ 20%, в сумі 33 335,00 грн, погоджену ОСОБА_4 , та на підставі якої проведено оплату в повному розмірі згідно з платіжним дорученням №404 від 15.03.2022;

по договору поставки №51 від 10.03.2022 виписано видаткову накладну №0050/0000282 від 10.03.2022 на загальну суму 2 999 865,00 грн, до якої зайво включено ПДВ 20% в сумі 499 977,50 грн, погоджену ОСОБА_4 , та на підставі якої проведено оплату в повному розмірі згідно з платіжним дорученням №372 від 10.03.2022;

по договору поставки №52 від 10.03.2022 виписано видаткову накладну №0050/0000278 від 10.03.2022 на загальну суму 1 999 920,00 грн, до якої зайво включено ПДВ 20% в сумі 333 320,00 грн, погоджену ОСОБА_6 , та на підставі якої проведено оплату в повному розмірі згідно з платіжним дорученням №371 від 11.03.2022.

Таким чином, полковник ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не пізніше 09.03.2022, перебуваючи в приміщенні за місцем несення служби за адресою: АДРЕСА_3 , будучи військовою службового особою, обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи керівником ініціативного підрозділу при укладені договорів поставки №47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022 та №52 від 10.03.2022, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи зобов`язаним додержуватись і неухильно виконувати вимоги передбачені контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, функціональними обов`язками, вимогами ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 12, 16, 17, 82, 83, 84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також нормативно-правовими актами, які безпосередньо регламентують порядок організації договірної роботи, зокрема: наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997, №615/2419, наказом Міністерства оборони України від 29.12.2020 №500 «Про деякі питання організації роботи з договорами в Міністерстві оборони України», яким затверджено Інструкцію з підготовки, погодження, укладення, реєстрації, обліку, зберігання та контролю за виконанням договорів, що укладаються від імені Міністерства оборони України та Методичними рекомендаціями щодо ведення договірної роботи, які затверджено Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 23.07.2018, через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки в умовах воєнного стану, персонально відповідаючи за свою діяльність, не здійснив належну перевірку умов вищевказаних договорів в частині включення до ціни поставки товару, податку на додану вартість у розмірі 20%, який було включено в супереч підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178, будучи представником ініціативної служби (підрозділу) погодив такі договори (№47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022, №52 від 10.03.2022), шляхом візування, яке включало в себе: штамп із надписом: «погоджено, ініціативний підрозділ, керівник» особистий підпис, ініціали і прізвище, чим підтвердив, що такі договори відповідають законодавству, не суперечать інтересам ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині збереження, економії та доцільного використання фінансових ресурсів, тощо, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунок ТОВ «Лівайн Торг» здійснено перерахунок грошових коштів на загальну суму 5 199 795,00 грн, до якої безпідставно включено ПДВ 20% в розмірі 866 632,50 грн, які не підлягали сплаті, чим спричинив тяжкі наслідки державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді збитків на суму 866 632,50 грн, що в п`ятсот і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 425 КК України, тобто недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

25.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Слідча вказує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків; протоколом допиту підозрюваного; довідкою спеціаліста Західного офісу Держаудитслужби Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області; висновком судово-економічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

На даному етапі розслідування, у органу слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі шляхом ухилення від явки до слідчого або прокурора, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам без застосування запобіжних заходів.

Таким чином, стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

Як зауважує слідча, з метою забезпечення об`єктивного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, є доцільним обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, поклавши на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

На підставі наведеного, слідча просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці та покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалів кримінального провадження.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив щодо клопотання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

25.02.2026 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: копіями договорів поставки №47 від 09.03.2022, №51 від 10.03.2022 та №52 від 10.03.2022; висновком експерта №СЕ-19/107-25/2672-ЕК від 04.04.2025.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 4 ст. 425 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні; вік підозрюваного та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, який одружений; наявність у підозрюваного постійного місця роботи, який є військовослужбовцем, та джерела доходу; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Враховуючи наведене, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Виходячи з вимог ст. 177, 178, 179 КПК України та враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлений ризик, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є підставним та підлягає до задоволення у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000071.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 179, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання зазначених обов`язків покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 24 квітня 2026 року, включно.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшу слідчу Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1