Справа № 297/1307/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

06 травня 2026 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшої слідчої СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене по кримінальному провадженню №0000142 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.2 ст.197-1, ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівка Іршавського району Закарпатської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

встановив:

Слідча звернулася з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 із визначенням застави.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000142 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.2 ст.197-1, ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання наказу Національної академії аграрних наук України (далі НААН України) «Про перепідпорядкування Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції та її мережі» від 27.12.2011 № 83 та наказу НААН України від 16.12.2013 № 173, Закарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію разом з Державним підприємством «Дослідне господарство Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції» та Державним підприємством «Дослідне господарство агрофірма «Еліта» виведено з підпорядкування Інституту сільського господарства, Карпатського регіону НААН України і передано їх в безпосереднє підпорядкування НААН України.

Одночасно, наказом НААН України від 16.12.2013 №173 затверджено найменування: Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України, ДП «Дослідне господарство Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції» НААН України, ДП «Дослідне господарство агрофірма «Еліта» Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України.

Відповідно до постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 12.07.2023 №10/01 (Протокол № 10) «Про відновлення статусу Інституту та зміну найменування Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України», керуючись Законами України «Про внесення змін до деяких законів України щодо безперебійного виробництва та постачання сільськогосподарської продукції під час воєнного стану», «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Про наукову і науково-технічну діяльність», статутом НААН України визначено, що Інститут аграрних ресурсів є науковою, бюджетною установою державної форми власності з усіма майновими і немайновими правами та зобов`язаннями, рухомим і нерухомим майном, а також землею Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

На виконання наказу НААН України від 02.08.2023 № 66 «Про відновлення статусу Інституту та зміну найменування Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України» Закарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН України (код ЄРДПОУ 00729391) перейменовано на Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України та затверджено найменування: «Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України».

Таким чином Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України є правонаступником Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України.

Напрямки діяльності, організаційно-правова форма та статус Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України визначено статутом, затвердженим 16.12.2019, а у подальшому Інституту аграрних ресурсів НААН України визначено статутом, затвердженим 03.08.2023 та статутом, затвердженим 13.12.2023.

Так, відповідно до пункту 1 розділу І статуту, Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України (Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою.

Відповідно до пункту 3 розділу І статуту, Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України (Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) перебуває у віданні НААН України, як органу управління державним майном.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ статуту, Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України (Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) створена з метою забезпечення проведення наукових досліджень, апробацій і впроваджень наукових розробок в галузі землеробства, рослинництва, садівництва, виноградарства, переробки сільськогосподарської продукції, тваринництва та економіки, направлених на вдосконалення наукового забезпечення розвитку агропромислового комплексу Закарпатської області.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ статуту основними напрямками та видами діяльності статуту, Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) є: активне сприяння науковим установам в роботі з проведення наукових дослідів, виробничої перевірки і впровадженню науково-технічних розробок; розроблення і науковий супровід впровадження контурно-меліоративної системи землеробства та ґрунтозахисних технологій вирощування сільськогосподарських культур в різних грунтово - кліматичних умовах України; розроблення та науковий супровід впровадження технологій в рослинництві, кормовиробництві та тваринництві стосовно фізико географічного районування України; створення високопродуктивних порід великої рогатої худоби, свиней та вівець; розробка ресурсозберігаючих технологій одержання біологічно чистої продукції культивування рослин; наукові дослідження щодо переробки екологічно чистої продукції садівництва, виноградарства, овочівництва та тваринництва в регіоні Закарпаття; створення нових високопродуктивних сортів та гібридів кукурудзи, картоплі, овочів, пряно-ароматних культур, багаторічних трав та тютюну з високою якістю врожаю, комплексно стійких до захворювання та шкідників з урахуванням змін клімату і специфіки регіонів України; забезпечення потреби регіону насінням класу еліта зернових, зернобобових, олійних культур, картоплі, тютюну, багаторічних трав з метою своєчасного сортооновлення та сортозміни, тощо.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ статуту, Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України (Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) заснована на державній власності. На балансі дослідної станції знаходиться майно, закріплене за ним НААН України на праві оперативного управління, придбане за рахунок коштів загального або спеціального фондів Державного бюджету.

За Закарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії аграрних наук України (Інститутом аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) закріплені земельні ділянки, які використовуються для забезпечення наукової діяльності установи та надані йому на праві постійного користування, що посвідчується у встановленому законом порядку.

У відповідності до пункту 20 розділу IV статуту майновий комплекс Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансі дослідної станції (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) і передані їй НААН України на праві оперативного управління, а також придбані дослідною станцією (інститутом) за рахунок бюджетних коштів та коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законодавством.

Відповідно до пункту 21 розділу IV статуту доходи (прибутки) використовуються виключно для фінансування видатків на утримання Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України), реалізацію мети (цілей, завдань) напрямків діяльності, визначених статутом.

Забороняється розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України), працівників, членів органу управління та інших, пов`язаних з ними осіб.

Наказом Національної академії аграрних наук України від 24.05.2019 № 174-к виконувачем обов`язків директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України, призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ОСОБА_4 відповідно до пункту 35 розділу VІ статуту Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) покладено обов`язки управління діяльністю дослідної станції (Інституту).

Також, пунктом 38 розділу VІ статуту Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) ОСОБА_4 несе персональну відповідальність за діяльністю дослідної станції (Інституту), складання і виконання кошторисів, збереження закріпленого за ним державного майна, створення належних соціально-економічних умов членам трудового колективу та діяльність підпорядкованих підприємств та господарств. Діючи в межах законодавства, в інтересах дослідної станції (Інституту), самостійно вирішує питання діяльності відповідно до статутних завдань; представляє дослідну станцію (Інститут)у всіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності; відповідає за результати роботи; укладає договори, видає довіреності; у межах компетенції видає накази і розпорядження обов`язкові для всіх підрозділів і працівників; затверджує положення про структурні підрозділи і визначає функціональні обов`язки працівників; самостійно визначає організаційну структуру і розробляє штатний розпис; призначає своїх заступників та інші.

Таким чином, згідно ч.3 ст.18 КК України ОСОБА_4 являється службовою особою Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) та наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Так, ОСОБА_4 будучи виконувачем обов`язків директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом використання службовою особою своїх прав і можливостей, пов`язаних з її посадою, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи в інтересах третіх осіб 02.11.2022 як замовник підписала договір №01/11-22, додаток №1 до договору №01/11-22 - перелік та строки виконання, додаток №2 до договору № 01/11-22 протокол погодження середньої вартості послуг по вирощуванню кукурудзи, додаток № 1 - перелік площ на 2023 рік з ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» в особі голови ОСОБА_6 , щодо виконання сільськогосподарських робіт по вирощуванню кукурудзи.

Відповідно до статуту Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції від 16.12.2019 земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні дослідної станції можуть використовуватись без зміни цільового призначення підприємствами, заснованими на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності), створеним за участю господарства, яке при цьому зберігає право на свої земельні ділянки.

Разом з тим, згідно даних ЄДРПОУ ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» не є суб`єктом господарювання, який заснований на змішаній формі власності та створений за участю дослідної станції, а тому не може використовувати її земельні ділянки.

Окрім цього, згідно із п.п. 1.3. статуту, Дослідна станція є науковою бюджетною установою державної форми власності. Державне підприємство перебуває у безпосередньому підпорядкуванні Національній академії аграрних наук України (Академія).

Правові основи управління об`єктами державної власності закріплені Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

Пунктом 8 частини 1 ст. З наведеного Закону (у редакції, чинній на момент укладення договору) визначено, що об`єктами управління державної власності, зокрема, є державне майно, передане в безстрокове безоплатне користування НААН України, галузевим академіям наук.

За частиною 1 ст.4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, НААН України, галузеві академії наук.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону НААН України, галузеві академії наук, яким державне майно передано в безстрокове безоплатне користування, виконують щодо цього майна функції, передбачені пунктами 1,3-9, 12, 16, 18-38 статті 6 цього Закону, за винятком повноважень щодо господарських структур.

Таким чином Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України, в порушення вищенаведених вимог та вимог ст.ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі», не будучи власником земельної ділянки, а тільки її постійним користувачем, без належних на те підстав та повноважень, передала ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» в користування земельну ділянку під виглядом виконання сільськогосподарських послуг по вирощуванню кукурудзи.

Згідно додатку № 1 до договору №01/11-22 від 02.11.2022 - перелік площ на 2023 рік ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» використовувалися наступні земельні ділянки, а саме за кадастровим номером №:02:000:0003, площею 24,0915 га, в урочищі «Гедзе 1» , за кадастровим номером №:02:000:0002, площею 13,6276 га, в урочищі «Месилатов», за кадастровим номером №:01:000:0010, площею 24,5998 га, в урочищі «Гедзе 3», за кадастровим номером №:01:000:0021, площею 21,2543 га, в урочищі «За сільським пасовищем», загальна площа використаних ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» земельних ділянок становила 83,5732 га.

Згідно додатку №2 до договору №01/11-22 від 02.11.2022 - протокол погодження середньої вартості надання послуг по вирощуванню кукурудзи, який є невід`ємною частиною вказаного договору визначені види послуг, які ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» зобов`язується, як виконавець робіт виконати перед замовником, тобто Закарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією НААН України (Інститутом аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) з погодженими цінами послуги за 1 га., без врахування ПДВ, а саме: передпосівний обробіток ґрунту (оранка, дискування та боронування) 2 250 грн., внесення добрив 4 800 грн., посів 2 065 грн., в тому числі вартість насіння 1 840 грн., догляд за посівами (боротьба з шкідниками та хворобами, підкормка мінеральними добривами) 3 200 грн., збирання урожаю та перевезення на склад 1 345 грн., що разом становить 15 500 грн., а з врахуванням 20 % ПДВ, вартість послуги на 1 га становить 18 600 грн.

В подальшому ФГ «Ф-«ДАРЬЯ» в особі директора ОСОБА_6 та Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (далі як Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України) в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_4 підписали акт приймання - передачі наданих послуг по вирощуванню кукурудзи за договором №01/11-22 від 02.11.2022 на загальну суму 1 896 971,31 грн., а саме, акт приймання передачі наданих послуг б/н від 31.05.2023 на загальну суму 761 769,71 грн., без ПДВ, акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 18.12.2023 на загальну суму 942 147,34 грн., в т.ч. ПДВ 157 024,56 грн, акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 18.12.2023 на загальну суму 193 054,26 грн., в т.ч. ПДВ 32 175,71 грн., фактично підтвердивши виконання ФГ «Ф-ДАРЬЯ» послуг по вирощуванню кукурудзи на користь Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України за договором №01/11-22 від 02.11.2022 на загальну суму 1 896 971,31 грн в т.ч. ПДВ 189 200, 27 грн.

Згодом 01.03.2024 між замовником в особі директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ОСОБА_4 та виконавцем ФГ «Ф-ДАРЬЯ» в особі ОСОБА_6 підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 щодо виконання зобов`язання по укладеному договору № 01/11-22 від 02.11.2022, згідно з якою за договором №01/11-22 від 02.11.2022 зменшено грошове зобов`язання Інституту на суму 1 896 971,31 грн. внаслідок укладання договору купівлі-продажу (кукурудза врожаю 2023 року в кількості 421549 кг) № 01/03/24/1 від 01.03.2023, що фактично стало підставою погашення грошового зобов`язання Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України перед ФГ «Ф-ДАРЬЯ» за договором №01/11-22, тобто між замовником та виконавцем в такий спосіб відбувся взаєморозрахунок за надані послуги по вирощуванню кукурудзи та повне погашення заборгованості.

Поруч з цим, в акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 18.12.2023 на суму 942 147,34 грн, у тому числі ПДВ 157 024,56 грн, включено підживлення посівів на площі 83,5237 га по ціні 2700 грн., за гектар на загальну суму 225 513,99 грн, яке не передбачено предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022. Аналогічно, така послуга не передбачена протоколом погодження середньої вартості надання послуг (додаток 2 до Договору №01/11-22 від 02.11.2022).

Крім цього, у цей же акт включено вартість послуги по збиранню врожаю кукурудзи на площі 83,5237 га по ціні 3500,0 грн. (без ПДВ) за 1 га, у той час, як вартість такої послуги згідно протоколу погодження середньої вартості надання послуг передбачена в сумі 1345 грн. (без ПДВ) за 1 га., чим завищили вартість наданих послуг на суму 179 993,57 грн (без ПДВ).

В акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 18.12.2023 на суму 193 054,26 грн, у тому числі ПДВ 32 175,71 грн, включено послугу з доробки врожаю кукурудзи масою 459,653 т., по ціні 350 грн., за 1 тонну на загальну суму 193 054,26 грн, у тому числі ПДВ 32 175,71 грн, яка не передбачена предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022 та протоколом погодження середньої вартості надання послуг (додаток 2 до договору №01/11-22 від 02.11.2022).

Таким чином, внаслідок включення в акти приймання-передачі наданих послуг, послуг не передбачених предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022 та протоколом погодження середньої вартості надання послуг по вирощуванню кукурудзи (додаток 2 до договору №01/11-22 від 02.11.2022) завищено вартість наданих ФГ «Ф-«Дарья» послуг на загальну суму 679 663, 34 грн. (у тому числі ПДВ 113 277,22 гривень), що підтверджується висновком судово - економічної експертизи №СЕ-19/107-25/9724-ЕК від 09.09.2025.

Враховуючи наведене, внаслідок зловживання службовим становищем ОСОБА_4 в інтересах третіх осіб, в частині включення в акти приймання-передачі послуг за завищеними цінами та послуг не передбачених договором №01/11-22 від 02.11.2022, укладеним з ФГ «Ф-ДАРЬЯ» та протоколом погодження середньої вартості наданих послуг по вирощуванню кукурудзи (додаток 2 до договору № 01/11-22 від 02.11.2022), державі в особі Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України завдано матеріальної шкоди в сумі 679 663,34 грн, чим заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам на суму, яка у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За викладених обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України а саме у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Також, ОСОБА_4 будучи службовою особою Інституту регіонального розвитку НААН України, діючи умисно, безпідставно підписала та завірила круглою печаткою інституту акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 18.12.2023 на суму 942 147,34 грн, у тому числі ПДВ 157 024,56 грн., в який було включено підживлення посівів на площі 83,5237 га по ціні 2700,0 грн за гектар на загальну суму 225 513,99 грн, достовірно знаючи, що дана послуга не передбачена предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022. Аналогічно, така послуга не передбачена протоколом погодження середньої вартості надання послуг (додаток 2 до Договору №01/11-22 від 02.11.2022).

Крім цього, у цей же акт, включено вартість послуги по збиранню врожаю кукурудзи на площі 83,5237 га по ціні 3500,0 грн (без ПДВ) за 1 га, у той час, як вартість такої послуги згідно протоколу погодження середньої вартості надання послуг, передбачена по ціні 1345 грн. (без ПДВ) за 1 га, чим завищили вартість наданих послуг на суму 179 993,57 грн (без ПДВ).

Цього ж дня, ОСОБА_4 , діючи умисно, безпідставно підписала та завірила круглою печаткою Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 18.12.2023 на суму 193 054,26 грн, у тому числі ПДВ 32 175,71 грн, в який включено послугу з доробки врожаю кукурудзи масою 459,653 т по ціні 350,0 грн., за 1 тонну на загальну суму 193 054,26 грн, у тому числі ПДВ 32 175,71 грн., достовірно знаючи, що дана послуга не передбачена предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022 та протоколом погодження середньої вартості надання послуг (додаток 2 до Договору №01/11-22 від 02.11.2022).

Внаслідок включення в акти приймання-передачі наданих послуг, послуг не передбачених предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022 та протоколом погодження середньої вартості надання послуг по вирощуванні кукурудзи (додаток 2 до договору №01/11-22 від 02.11.2022) завищено вартість наданих послуг ФГ «Ф-«Дарья» на загальну суму 679 663, 34 грн,84 грн (у тому числі ПДВ 113 277,22 гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, безпідставно підписала та скріпила круглою печаткою Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 18.12.2023 та акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 18.12.2023, достовірно знаючи, що в них внесена завідомо недостовірна інформація в частині відображення надання послуг за завищеними цінами та послуг не передбачених самим предметом договору №01/11-22 від 02.11.2022 та протоколом погодження середньої вартості надання послуг (додаток 2 до договору №01/11-22 від 02.11.2022), чим самим видала завідомо неправдивий офіційний документ.

За викладених обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (службове підроблення), тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

За сукупністю ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

06 травня 2026 року старшим слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Вільхівка Іршавського району Закарпатської області, українці, громадянці України, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: Висновком експерта №СЕ-19/107-25/9742-ЕК від 09.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.10.2025; іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та у разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки вважає, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та може ухилятися і переховуватись від слідства.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання та просили обрати їй запобіжний захід не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 дійсно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 6 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що така підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі який згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, однак наявна обґрунтована підозра не є підставою для ізоляції від суспільства.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочинів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведення вини.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи років, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, однак наявна в законодавстві міри покарання по собі не може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в цілому існує ризик, що підозрювана ОСОБА_4 може вживати деяких заходів які описані в ризиках ст.. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення в цілому доведено наявність можливих ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винною у вчиненні злочину, а також те, що остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу доведеним.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як просила сторона обвинувачення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Стороною обвинувачення доведено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, а також те, що він може ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для сприяння запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, унеможливить його переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівка Іршавського району Закарпатської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановити строк дії запобіжного заходу на 2 (два) місяці, тобто по 06 липня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ним зобов`язань

Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення шляхом звільнення підозрюваного з під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1