Справа № 201/3889/23
Провадження № 1-кп/201/452/2025
УХВАЛА

01 квітня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про застосування обов`язків в межах запобіжного заходу у виді застави застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурори ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисники ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження №0001667 від 09.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2025 було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23.12.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого без визначення розміру застави та постановлено нову ухвалу, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 1 211 200 гривень.

Згідно довідки про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 серія КИВ № 29387, виданої 07.04.2025 Київським слідчим ізолятором № 13, наданої 14.04.2025 в судовому засіданні особисто ОСОБА_5 , останнього звільнено із вказаної установи під заставу у розмірі 1 211 200 гривень.

На адресу суду від прокурора надійшло клопотання про застосування обов`язків в межах запобіжного заходу у виді застави застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтуванні вищевказаного клопотання прокурором зазначено, що з моменту звільнення під заставу відносно обвинуваченого застосовувались додаткові обов`язки, строк дії яких сплинув 21.03.2026, а тому він просить застосувати їх знову.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор обґрунтовував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі і даний час існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що останній може переховуватися від суду, з огляду на ті обставини, що на стадії досудового слідства останній був звільнений з під варти у зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу, проте змінив місце проживання та уникнув досудового слідства і був затриманий лише внаслідок його розшуку.

Крім того, ступінь вказаного ризику підсилюється наявністю воєнного стану на території України, під час якого внаслідок великого навантаження на правоохоронні органи уникнути суду легше ніж в мирний час.

Також, не виключений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному провадженні №0001667 у вчиненні двох злочинів, а також обвинувачується у кримінальному проваджені, яке перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва у вчиненні особливо тяжкого злочину, що свідчить про наявність ризику продовження протиправної діяльності.

Тому, враховуючи, що на теперішній час встановлені ризики та суспільна небезпека обвинуваченого не відпали і продовжують існувати, стосовно останнього слід застосувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Захисник та обвинувачений заперечували, щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд дослідивши клопотання та вислухавши думку учасників приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001667 від 09.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2025 було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23.12.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого без визначення розміру застави та постановлено нову ухвалу, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 1 211 200 гривень.

В подальшому, обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено із вказаної установи під заставу у розмірі 1 211 200 гривень, про що свідчить довідка про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 серія КИВ № 29387, видана 07.04.2025 Київським слідчим ізолятором № 13.

З моменту звільнення під заставу до 19.04.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 діяли обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20.02.2025 а саме: прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Далі ухвалами суду відносно ОСОБА_5 неодноразово були застосовані обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, строк дії яких сплинув 21.03.2026 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, підозра трансформувалась в обвинувачення, обґрунтованість якого на стадії судового розгляду не перевіряється, так як суд до видалення до нарадчої кімнати за результатами розгляду кримінального провадження, не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що останній може переховуватися від суду, з огляду на ті обставини, що на стадії досудового слідства останній був звільнений з під варти у зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу, проте змінив місце проживання та уникнув досудового слідства і був затриманий лише внаслідок його розшуку. Також, ступінь вказаного ризику підсилюється наявністю воєнного стану на території України, під час якого внаслідок великого навантаження на правоохоронні органи уникнути суду легше ніж в мирний час.

Крім того, існує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному провадженні №0001667 у вчиненні двох злочинів, а також обвинувачується у кримінальному проваджені, яке перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва у вчиненні особливо тяжкого злочину, що свідчить про наявність ризику продовження протиправної діяльності.

Вирішуючи питання, щодо доцільності обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, який одружений і має малолітню дитину, не працює, обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, один з яких посягає на життя людини, обставини злочину, наведені в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється особливо тяжким, тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на теперішній час встановлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не відпали і продовжують існувати, а тому застосування обов`язків які були застосовані раніше є доцільним.

Керуючись ст.ст.177, 194 КПК України, суд.-

УХВАЛИВ:

В межах застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, покласти з 01.04.2026 на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов?язків визначити до 01 червня 2026 року.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава може бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Повний текст ухвали буде оголошено 02.04.2026 о 15:00 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3