Справа № 359/1828/26
Провадження № 1-кс/359/320/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до ЄРДР 28.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначила що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 28.02.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2026 ОСОБА_5 після вживання алкогольних напоїв за місцем свого проживання, в кв. АДРЕСА_1 , біля 13 год. 00 хв. вийшов зі своєї квартири, яка знаходиться на 3 поверху будинку, оскільки почув в середині під`їзду розмову людей.

У цей час, в цьому під`їзді, на другому поверсі знаходились ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (12 років), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (12 років), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (9 років), які прийшли до своєї знайомої на ім`я ОСОБА_9 , та чекали останню поза межами квартири, розмовляючи між собою. Вважаючи, що діти занадто голосно між собою спілкуються, ОСОБА_10 вирішив вчинити щодо них хуліганські дії, бажаючи, щоб вони залишили під`їзд.

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв в своїй квартирі невстановлений досудовим розслідуванням предмет, вибухової дії, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, вийшов на сходовий майданчик на третьому поверсі, усвідомлюючи, що він знаходиться в загально доступному громадському місці, з особливою зухвалістю, яка виражалася у порушенні спокійного відпочинку, нехтуючи загально прийнятими правилами поведінки в суспільному житті і побуті громадян, які проживають в під`їзді, та дітей, які очевидно для нього знаходились в під`їзді на другому поверсі, з мотивів явної неповаги до суспільства, привів вибуховий пристрій в дію, та кинув його в напрямку другого поверху де знаходились діти, який вибухнув неподалік дітей. Злякавшись вчинених хуліганських дій ОСОБА_10 , малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 втекли з під`їзду на вулицю.

28.02.2026 в період часу з 20 год. 08 хв. по 20 год. 30 хв. проведено огляд місця події у під`їзді квартирного будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено два фрагменти схожі на уламки від гранати, які поміщено до герметичного номерного пакету серія/номер ВУМ 1005842.

З метою забезпечення збереження речового доказу, проведення необхідних експертиз, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаного кримінального правопорушення, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження на зазначене майно - необхідно накласти арешт.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, просила розглянути клопотання без її участі, дана вимога міститься у резолютивній частині клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2. ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне з метою забезпечення речових доказів, для повного, всебічного, об`єктивного розслідування вказаного злочину та встановлення об`єктивної істини у зазначеному кримінальному провадженні

З урахуванням вищенаведеного, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на два фрагменти схожі на уламки від гранати, які поміщено до герметичного номерного пакету серія/номер ВУМ 1005842, які вилучені у під`їзді квартирного будинку АДРЕСА_2 .

Попередити осіб яким ввірено арештоване майно на зберігання, про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1