Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 лютого 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (№ 2416/26-Вх. від 19.01.2026), подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Мазники, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення перебуває вказане кримінальне провадження.

18.01.2026 від обвинуваченого ОСОБА_6 до ВАКС надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке зареєстроване у канцелярії суду 19.01.2026 за №2416/26-Вх. (т. 24 а.с. 21-22 зворот), у якому обвинувачений просив надати йому та його захиснику тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме до матеріалів судової справи №991/6094/24, провадження №1-кс/991/6128/24, та надати можливість ознайомитися з матеріалами вказаної справи, зробити з них копії та вилучити (здійснити виїмку) завірених належним чином копій документів, а також отримати копію технічного запису судового засідання від 16.07.2024. Встановити строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження, у якому він обвинувачується за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Обвинувачений стверджує, що судова справа №991/6094/24, провадження №1-кс/991/6128/24 (клопотання детектива ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ОСОБА_8 про проведення обшуку автомобіля Volvo XC, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 ) перебуває у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 , та містить першоджерела, що дозволяють перевірити законність ухвали від 16.07.2026, яка стала основою для отримання низки доказів обвинувачення. В ухвалі від 16.07.2024 (п. 43) суд посилається на протокол допиту свідка від 15.07.2024, проте клопотання детектива НАБУ було прошито, пронумеровано та направлено до суду поштою 12.07.2024. Фізична неможливість перебування документа від 15.07.2024 у прошитому пакеті від 12.07.2024 вказує на штучне «доукомплектування» матеріалів справи поза межами законної процедури, що свідчить про ознаки фальсифікації.

Окрім цього, ухвала суду не містить згадок про фіксацію судового засідання, що вимагає перевірки матеріалів справи на наявність технічного носія, адже згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України, якщо ухвала слідчого судді винесена без проведення повної технічної фіксації судового засідання, то результати обшуку є недопустимими.

Позбавлення захисту доступу до справи №991/6094/24 призведе до порушення принципу рівності сторін (ст. 22 КПК України) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вилучення звірених копій матеріалів справи (включаючи внутрішній опис, клопотання та додатки до нього) є необхідними для документального підтвердження порушення процедури та долучення цих даних до матеріалів провадження як підстави для визнання очевидно недопустимими. Отримати ці відомості в інший спосіб неможливо.

З метою отримання доказів, забезпечення завдань кримінального провадження та, враховуючи, що вказані документи самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у тому числі, і тих, які виправдовують обвинуваченого, сторона захисту просить суд постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з можливістю вилучення їх копій.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.07.2024 прокурор не знайшов посилань на протокол допиту свідка ОСОБА_9 . В той же час, в ході розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку можуть бути додані відповідні докази, які здобуті на час проведення судового розгляду клопотання. Слідчим суддею в повному обсязі були досліджені докази, які були надані детективом, та прийнято відповідне рішення, а тому не має підстав вважати, що були сфальсифіковані документи. Вважає, що слідчим суддею постановлено законну ухвалу з дотриманням норм чинного законодавства. Щодо відсутності технічного запису судового засідання, то обвинуваченим не наведено жодного аргументу на його обґрунтування, це є припущенням обвинуваченого.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, - ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду клопотання повідомлялася у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України (т. 24 а.с. 43). Надіслала до суду заяву (т. 24 а.с. 46-47), у якій просила зазначене клопотання розглянути без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , при вирішенні питань, порушених у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів, поклалася на розсуд суду. Також повідомила, що судова справа №991/6094/24 (провадження №1-кс/991/6128/24) перебуває на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням позиції учасників кримінального провадження колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності представника, особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частин 1, 2 ст. 132 КПК України, в контексті застосування у цьому кримінальному провадженні, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому для оцінки потреб судового розгляду, з точки зору права сторони захисту, суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Також під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5, 6 ст. 132 КПК України).

Частинами 1, 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України при розгляді клопотання сторона кримінального провадження повинна довести, що речі і документи, про тимчасовий доступ до яких вони просять: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Тобто кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання такого доступу.

Частиною 1 ст. 160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів. Тимчасовий доступ до речей і документів, згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені ч. 2 ст. 160 КПК України, яких обвинувачений ОСОБА_6 формально дотримався.

Обвинувачений ОСОБА_6 стверджує, що матеріали судової справи №991/6094/24, провадження №1-кс/991/6128/24 з розгляду клопотання детектива НАБУ ОСОБА_8 про проведення обшуку автомобіля Volvo XC, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 та містять першоджерела, що дозволяють перевірити законність ухвали від 16.07.2026, яка стала основою для отримання низки доказів обвинувачення. Так, в ухвалі від 16.07.2024 (п. 43) суд посилається на протокол допиту свідка від 15.07.2024, хоча клопотання детектива НАБУ було прошито, пронумеровано та направлено до суду поштою 12.07.2024, тобто вказаного документа фізично не могло існувати у прошитому пакеті від 12.07.2024, що вказує на штучне «доукомплектування» матеріалів справи поза межами законної процедури та свідчить про ознаки фальсифікації.

Також, обвинувачений посилається на те, що ухвала слідчого судді від 16.07.2024 не містить згадок про фіксацію судового засідання, а отже результати проведеного обшуку згідно з п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України можуть бути визнані недопустимими.

Ознайомившись зі змістом клопотання про надання дозволу на проведення обшуку від 12.07.2024 та ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.07.2024 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінального провадженні № 0000337 від 04.07.2024 у справі №991/6094/24, провадження №1-кс/991/6128/24 (т. 25 а.с.1-9, 10-14), колегія суддів встановила, що вказане клопотання дійсно було подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 через засоби Укрпошти - 12.07.2024, та ухвала слідчого судді від 16.07.2024 містить посилання на протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.07.2024. В той же час, протокол допиту свідка ОСОБА_11 складений 15.07.2024, а ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду постановлена 16.07.2024. У вказаній ухвалі зазначено, що детектив НАБУ брав участь у судовому засіданні, а отже мав можливість надати відповідні докази, зокрема протокол допиту свідка від 15.07.2024, безпосередньо у судовому засіданні. Також норми КПК України не позбавляють детектива НАБУ подати такі докази до канцелярії суду, що автоматично спростовує наведені доводи обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про штучне «доукомплектування» матеріалів справи поза межами законної процедури, що свідчить про ознаки фальсифікації, є необґрунтованими.

Водночас, стороною захисту не наведено жодного обґрунтованого аргументу про те, яке матимуть значення документи, тимчасовий доступ до яких просить надати обвинувачений, для доказування або встановлення інших обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, як уже зазначалось вище, ухвала слідчого судді від 16.07.2024 містить посилання про участь детектива у судовому засіданні (п. 21), адже такі судові засідання згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України підлягають фіксуванню за допомогою технічних засобів. На переконання суду, наявність інформації про здійснення фіксування судового засідання під час розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, має вагоме значення для оцінки доказів, отриманих за результатами постановлення ухвали слідчого судді від 16.07.2024, оскільки постановлення слідчим суддею ухвали про надання дозволу на обшук без проведення повної технічної фіксації засідання тягне за собою відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 87 КПК України визнання доказів, що були отримані під час виконання такої ухвали, недопустимими. Вказане також узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19.01.2026 у справі № 336/4830/22 (провадження № 51-1139кмо25). Тому за відповідних доводів сторони захисту, сам по собі факт відсутності фіксації судового засідання з розгляду клопотання про проведення обшуку, дійсно може мати значення для оцінки уже отриманих доказів.

Проте, колегією суддів установлено, що сторона захисту в ході підготовчого судового провадження зверталася із клопотанням про витребування з ВАКС матеріалів ряду судових справ, серед яких справа з розгляду клопотання детектива НАБУ ОСОБА_8 про проведення обшуку автомобіля Volvo XC, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , за результатом розгляду якого судом постановлено ухвалу від 07.04.2025, зокрема про витребування з ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей про те, чи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів під час розгляду судової справи № 991/6094/24 щодо розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі марки «Volvo XC90», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_9 .

На виконання вказаної ухвали, Вищий антикорупційний суд листом від 10.04.2025 №03.14-10/11/2025 (т. 7 а.с. 173) повідомив, що під час розгляду судової справи №991/6094/24 (провадження №1-кс/991/6128/24) здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, з огляду на що, у суду відсутні підстави для повторного задоволення клопотання у цій частині.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 1, 2 ст. 84 КПК України). Докази повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України закріплено право сторони захисту отримувати докази. Частина 1 статті 47 КПК України встановлює обов`язок використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Перелік обставин, що підлягають доказуванню, визначений у ст. 91 КПК України. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Метою тимчасового доступу є збирання доказів на підтвердження або спростування викладених у обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, однак стороною захисту ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні не наведено, які саме обставини вони будуть спростовувати за допомогою доказів, отриманих в результаті тимчасового доступу.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання обвинуваченого у контексті значення документів, до яких просить надати тимчасовий доступ, для підтвердження обставин кримінального провадження, обов`язковість встановлення яких передбачено ст. 91 КПК України. Також не обґрунтовано можливість використання отриманих відомостей у судовій справі. Вказане свідчить про те, що такий захід кримінального провадження не має на меті досягнення дієвості цього провадження, адже наведені стороною захисту сумніви та обставини є виключно їх припущеннями. Конкретних відомостей, що містяться у судовій справі №991/6094/24 (провадження № 1-кс/991/6128/24) та стосуються доказів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, стороною захисту не наведено. Також обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на наслідки відсутності звукозапису судового засідання, не врахував результати розгляду судом його ж клопотання, які виключають твердження про відсутність звукозапису під час проведення вказаного судового засідання. Повторне використання аргументу, який спростований матеріалами справи, суд вважає ознакою зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду кримінального провадження, адже, зокрема, цей аргумент ліг в основу клопотання, яке є предметом судового розгляду.

Отже, викладені доводи обвинуваченого не дозволяють суду дійти висновку про наявність умови, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, тобто сторона захисту в судовому засіданні не обґрунтувала наявність підстав вважати, що документи, до яких обвинувачений просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 159-164, 333, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (№ 2416/26-Вх. від 19.01.2026), поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3