Справа № 211/684/26
Провадження № 1-кп/211/915/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р.

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001303 від 20.12.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, такого, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб, який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

18.12.2025, в період часу приблизно з 10:00 до 14:00 ОСОБА_5 перебував на робочому місці, на території складу фірми «Зірка», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Дніпровське шосе, 20ж, разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цьому місці та у цей час ОСОБА_5 звернувся з проханням до ОСОБА_4 надати йому у користування мобільний телефон під приводом здійснення телефонного виклику. При цьому, достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_4 в банківському акаунті «Приват 24» кредитного ліміту в розмірі 40000 грн., ОСОБА_5 , зайшовши до акаунта потерпілого шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, здійснив зміну паролю, отримавши таким чином можливість самостійно безперешкодного доступу до акаунту ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону.

Надалі, маючи доступ до ідентифікаційних даних акаунту у додатку онлайн-банкінгу «Приват Банк», держателем якого є потерпілий ОСОБА_4 , без згоди та відома останнього, того ж дня, за допомогою власного мобільного телефону, ОСОБА_5 здійснив вхід до зазначеного акаунту шляхом введення паролю реєстрації, тобто своїми умисними діями вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приват Банк», внаслідок чого отримав доступ до інформації про поточний стан банківського рахунку потерпілого, відкритого в АТ КБ «Приват Банк», а саме карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), а також отримав можливість здійснювати за допомогою мобільного додатку «Приват Банк» фінансові операції з грошовими коштами ОСОБА_4 , розміщеними на вказаному рахунку.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, діючи в умовах правового режиму воєнного стану, 18.12.2025, о 16:32, попередньо отримавши можливість здійснювати за допомогою мобільного додатку «Приват Банк» фінансові операції з грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 , які перебували на його банківському рахунку, відкритому в АТ «Приват Банк», шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ «Приват Банк», перебуваючи на території складу фірми «Зірка», по вул. Дніпровське шосе, 20ж в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу таємно викрав грошові кошти ОСОБА_4 у загальній сумі 38050 грн., шляхом їх перерахування однією транзакцією за допомогою мобільного додатку «Приват Банк» з карти № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на карту АТ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , що належить його знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою він користувався. Перерахувавши вказані грошові кошти з вищевказаної картки, ОСОБА_5 обернув їх на свою користь та розпорядився за власним розсудом.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які полягають в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 361 КК УКраїни - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

24 січня 2026 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0001303 від 20.12.2025, з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 361 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України остаточно узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовче судове засідання з`явився, не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості. Після призначення підготовчого засідання скерував до суду цивільний позов, але у судовому засіданні просив суд його повернути та не приймати до розгляду, оскільки потаерпілий обіцяв добровільно відшкодувати шкоду. Протокольною ухвалою суду цивільний позов було повернуто потерпілому під час підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 361 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 24 січня 2026 року, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачений ч. 1 ст. 361 КК України - до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинамии, що обтяжують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 67 КК України, не встановлені

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий (а.п. 104), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 113, 114), за місцем проживання характеризується нейтрально (а.п. 112), неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб, не працює, іншою суспільно корисною працею не займається.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , та призначення узгодженої міри покарання.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що два диски CD-R з відеофайлами з магазину "Сирне королівство" та ТЦ "Гагарін Мол" за 18.12.2025, підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов повернуто за заявою потерпілого, роз`яснено про можливість вирішення питання стягнення шкоди в порядку ЦПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 24 січня 2026 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні №0001303 від 20.12.2025, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 361 КК України та призначити покарання за :

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: два диски CD-R з відеофайлами з магазину "Сирне королівство" та ТЦ "Гагарін Мол" за 18.12.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0001303 від 20.12.2025залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/684/26, провадження №1-кп/211/915/26.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок може бути оскаржений:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 23 березня 2026 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1