Справа № 331/1044/26
Провадження № 1-кс/331/374/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника володільця вилученого майна адвоката ОСОБА_4 ,

володільця вилученого майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

І. Короткий виклад клопотання.

Слідчий СВ відділу поліції № 2ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 10.02.2026 року за місце мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «POCO F7» у корпусі білого кольорі.

Враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що мобільний телефон, вилучений під час обшуку, має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, може містити відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на нього необхідно накласти арешт відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів та для проведення експертиз мобільного телефону.

ІІ. Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Просив накласти арешт на мобільний телефон, вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із необхідністю проведення експертизи. На запитання слідчого судді пояснив, що телефон був оглянутий, він містить переписку щодо торгівлі брухтом кольорових металів, а тому може містити докази вчинення злочину, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Захисник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив що підозра у кримінальному провадженні є необґрунтованою, мобільний телефон, на який слідчий просить накласти арешт був придбаний після того, як під час затримання ОСОБА_5 , у нього був вилучений мобільний телефон, надав докази придбання мобільного телефону після звільнення підозрюваного. Підкреслив, що виявлена переписка відновилася після відновлення номеру телефону, та збережена на уже вилученому під час затримання телефоні..

ОСОБА_5 підтримав адвоката, просив відмовити у задоволенні клопотання.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000117 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.02.2026, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою між собою, знаходячись біля охоронюваної території ПрАТ «ЗЕРЗ», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, проникли на вказану територію при невстановлених в ході досудових розслідування обставинах, де разом з охоронцем ПрАТ «ЗЕРЗ» ОСОБА_12 , переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою власної фізичної сили, шляхом перекидання через паркан території заводу поліпропіленових мішків з виробами з кольорових металів, намагались таємно викрасти майно що належать ПрАТ «ЗЕРЗ»,

Своїми умисними діями ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 намагались спричинити ПрАТ «ЗЕРЗ» матеріальну шкоду на загальну суму 225 745 грн. 00 коп., але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, через затримання їх на місці скоєння кримінального правопорушення.

10.02.2026 слідчим проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «POCO F7» у корпусі білого кольорі з об`ємом пам`яті 12/512, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

IV. Досліджені докази.

Слідчим суддею було досліджено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000117 від 05.02.2026 року; рапорт помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 щодо виклику зі служби 102 щодо крадіжки з ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод»; заява в.о. Генерального директора ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення; довідка щодо вартості майна, вилученого під час проведення слідчих дій 05.02.2026; протокол допиту представника потерпілого; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №463237068 квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_16 ; копія ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 08.02.2026 ( провадження № 1-кс/331/259/2026) про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 ); протокол обшуку від 10.02.2026, проведений за адресою АДРЕСА_1 , під час якого слідчим було виявлено та вилучено мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 ; постанова про визнання речовими доказами; копія квитанції про купівлю мобільного телефону 08.02.2026 року.

V. Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

VI. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Матеріали клопотання містять інформацію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, а саме замах на таємне викрадення майна.

Клопотання про арешт майна та долучені до нього матеріали, пояснення слідчого, надані під час розгляду клопотання не містять доказів, які б свідчили про те, що мобільний телефон, на який орган досудового розслідування просить накласти арешт відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України. Формальна постанова слідчого про визнання мобільного телефону речовим доказом не містить належного обґрунтування, і не може бути єдиною підставою для арешту майна як речового доказу у справі.

Крім того, долученими підозрюваним документами підтверджено, що мобільний телефон був придбаний вже після звільнення ОСОБА_5 з-під варти, а тому не може зберігати сліди кримінального правопорушення , щодо якого проводиться досудове розслідування..

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

З цих підстав,

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Мобільний телефон марки «POCO F7» у корпусі білого кольорі з об`ємом пам`яті 12/512, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , вилученого під час проведення обшуку 10.02.2026 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04.03.2026 року о 08-10 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_1