Справа № 204/2124/26
Провадження № 1-кс/204/413/26
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002042 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002042 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. У ході досудового розслідування 14.01.2026 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку м. Дніпропетровська, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 . Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (зі змінами) встановлено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Окрім цього, зазначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнано тимчасово окупованою територією. Разом з тим, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Крім цього, Законом України від 03.03.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність», КК України доповнено ст. 111-1 КК України, відповідно до ч. 7 передбачена кримінальна відповідальність, а саме: за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. При цьому, вказаний Закон України набрав чинності 15.03.2022. Згідно статті 1 федерального закону «Про війська національної гвардії Російської Федерації» № 226-ФЗ війська національної гвардії Російської Федерації (далі - війська національної гвардії) є державною військовою організацією, призначеною для забезпечення державної та громадської безпеки, захисту прав та свобод людини та громадянина. Крім того, Указом президента Російської Федерації від 05.04.2016 № 157 «ФГУП «Охрана»» було передане у відання Федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт анексії Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим) з боку рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що АР Крим є невід`ємною складовою частиною України, вирішила особисто добровільно взяти участь у функціонуванні на території АР Крим воєнізованих формувань. Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим у м. Севастополь, усвідомлюючи правовий статус, який діяв на території АР Крим та суспільно-небезпечний характер свого діяння, добровільно, у період часу з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 10.01.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.07.2024 на підставі строкових трудових договорів брала участь в створеному всупереч діючому законодавству України збройному формуванні держави-агресора «Филиал ФГУП «Охрана» Росгвардии по г. Севастополь» на посаді «стрелка группы военизированной охраны № 5 отряда военизированной охраны». Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим у м. Севастополь, реалізовуючи свій злочинний умисел та бажаючи довести його до кінця, у проміжок часу з 15.03.2022 по 31.12.2022 та з 10.01.2023 по 31.07.2024, брала добровільну участь в збройних формуваннях держави-агресора, а саме несла службу на посаді «стрелка группы военизированной охраны № 5 отряда военизированной охраны» у підрозділі військ національної гвардії Російської Федерації «Филиал ФГУП «Охрана» Росгвардии по г. Севастополь». Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 14.01.2026 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком до 60 днів, тобто до 14.03.2026. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у колабораційній діяльності, а саме добровільній участі громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; відповіддю на запит з ГУ ПФУ у Дніпропетровській області № 0400-010801-5/742 від 02.01.2026; протокол огляду Інтернет сайту «Президент России» від 09.01.2026; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 03.02.2026; іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі, так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що може спонукати останню до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Такий ризик обумовлений тяжкістю інкримінованого злочину, який віднесено до особливо тяжких, характером і суспільною небезпекою дій підозрюваної, яка, діючи умисно, добровільно взяла участь в збройних формуваннях держави-агресора. Слід зазначити, що невідворотність покарання за вищевказане кримінальне правопорушення вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, ОСОБА_5 у силу того, що вона являється особою жіночої статі має право на безперешкодний виїзд за межі України, що створює реальні передумови для її втечі. З урахуванням вищевикладеного, домашній арешт у певний час доби є єдиним ефективним способом запобігання ризику її переховування від органів досудового розслідування та суду. Вчинити чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: Дії ОСОБА_5 мають ознаки спланованості, систематичності та свідомої протиправної поведінки, що виявилася у вчиненні колабораційної діяльності. Як вбачається з повідомлення про підозру, такі дії вчинено умисно, що свідчить про наявність сталого злочинного наміру та ідеологічних поглядів. Факт участі ОСОБА_5 у вищезазначеній діяльності, об`єктивно свідчить про високий ризик того, що у разі перебування на свободі вона виїде за межі території України та знову здійснюватиме дії, спрямовані на добровільну участь у збройних формуваннях держави-агресора. Таким чином, із метою недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень та з урахуванням воєнного стану в державі, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби є виправданим, пропорційним та єдиним ефективним заходом для досягнення цілей кримінального провадження. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Відповідно до положень статей 177, 178, 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується лише у виключних випадках, коли інші, більш м`які заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Водночас, з урахуванням обставин даного кримінального провадження, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби щодо підозрюваної ОСОБА_5 є достатнім, ефективним та пропорційним. Зазначений захід дозволить: забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки вона не ухилялася від слідства, не намагалася залишити територію України та не чинила опору під час проведення слідчих дій; усунути ризики переховування; забезпечити гуманність і пропорційність обраного заходу, враховуючи відсутність судимостей у підозрюваної, наявність постійного місця проживання, родинних та соціальних зв`язків, а також можливий негативний вплив тримання під вартою на її психоемоційний стан та стан здоров`я. Процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу: отримати результати проведення почеркознавчої експертизи; встановити можливих свідків вчинення кримінального правопорушення та допитати їх; повідомити про підозру ОСОБА_5 у кінцевій редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України та інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході проведення вище перелічених слідчих дій. Результати проведення почеркознавчої експертизи та вищезазначених слідчих (розшукових) дій та заходів мають важливе значення для судового розгляду кримінального провадження, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , та встановлення обставин вчинення можливих інших кримінальних правопорушень. Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів є особлива складність кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчий (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; великий обсяг інформації, отриманий під час здійснення досудового розслідування, котрий необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування; введення та дія в Україні воєнного стану, що впливає на додаткову складність та тривалість встановлення та допиту осіб та здійснення інших заходів, які передують проведенню слідчих дій. На підставі викладеного, прокурор звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючи на обставини зазначенні у клопотанні.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні, не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого її кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 14.01.2026 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, строком до 14 березня 2026 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11.03.2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002042 від 15.10.2025 року, строком до чотирьох місяців, тобто до 14 травня 2026 року.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, підозрювана, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та може вчинити та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання у м. Дніпро.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, а також особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що продовження застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком до 60 днів, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що наразі буде достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання визначеним ризикам, і в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002042 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 60 днів, тобто до 09 травня 2026 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 09.05.2026 року:

- в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога».

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло де вона проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1