Справа № 367/2876/26
Провадження по справі № 1-кп/367/805/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської областікримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2026 року за № 0000024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Бучанського району Київської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, 15 лютого 2026 року приблизно о 13 годині 30 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік парку «Дубки», що в м. Ірпінь Бучанського району Київської області (точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено), на землі помітив паперовий згорток із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Усвідомлюючи, що виявлена ним речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», підняв вищевказаний паперовий згорток із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та поклав до лівої кишені своєї куртки. Таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав, шляхом знахідки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання.

Після цього, ОСОБА_3 попрямував у власних справах. Цього ж дня, а саме 15 лютого 2026 року ОСОБА_3 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, за вищевказаних обставин ним незаконно придбану, йдучи неподалік домоволодіння № 16, що розташоване за адресою: вул. Миру, м. Ірпінь, Бучанського району, Київської області о 14 годині 11 хвилин був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів.

На запитання поліцейського, щодо наявності у ОСОБА_3 при собі заборонених обігом предметів чи речовин, останній повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областіі в ході огляду місця події, який проводився 15 лютого 2026 року в період часу з 14 години 28 хвилин по 14 годину 39 хвилин, на ділянці місцевості неподалік домоволодіння № 16, розташованого за адресою: вул. Миру, м. Ірпінь, Бучанського району, Київської області у ОСОБА_3 , у присутності двох понятих було виявлено та вилучено паперовий згорток із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовинах складає 0,283г.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути дане кримінальне провадження, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Призначене ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили 09 січня 2024 року.

Відповідно до листа Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 07 грудня 2023 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, перебуває на обліку з 20 лютого 2024 року в Бучанському районному відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, станом на 20 лютого 2026 року ОСОБА_3 штраф не сплатив.

Таким чином, судом встановлено, що вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року не виконано.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Частинами 1, 2 статті 80 КК України, передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та імперативні строки, сплив яких, є підставою для звільнення засудженої особи від відбування призначеного їй цим вироком покарання, крім покарання у виді довічного позбавлення волі.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 80 КК України, перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень Кримінальний кодекс України не містить.

Щодо положень кримінального процесуального закону, то частина третя статті 374 КПК України передбачає необхідність зазначення у вироку, крім іншого, мотивів призначення покарання, звільнення від відбування покарання, мотивів ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Отже суд, приймаючи рішення щодо нового обвинувачення особи на стадії судового розгляду, встановивши підстави, передбачені ст. 80 КК України, може прийняти рішення щодо звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання попереднього обвинувального вироку та відповідних правових наслідків цього.

При цьому відсутність у матеріалах конкретного кримінального провадження даних про те, що особа була звільнена судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання попереднього обвинувального вироку в порядку ст. 537,539 КПК України або відбула це покарання, не може розцінюватись як ухилення цією особою від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили 09 січня 2024 року.

Станом на дату ухвалення цього судового рішення дворічний строк давності виконання вироку Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року з дня набрання ним чинності 09 січня 2024 року сплив 09 січня 2026 року. Перебіг давності виконання вироку Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року з підстав, передбачених ч. 4 ст. 80 КК України, не переривався, крім того, в матеріалах провадження відсутні дані і про те, що перебіг давності виконання вказаного обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 зупинявся.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Речові докази по справі: кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою в речовині 0,283 г., яка поміщена до спец-пакету експертної служби № 6655974 знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1