КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/2769/26 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/3041/2026 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено арешт шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме на мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету ICR078699; блокнот з особистими записами, який поміщено до паперового конверту; ноутбук марки «Mac Book Pro» Serial D7MK9QMK4N, зарядний пристрій до нього та чохол червоного кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR1826184, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою прокурор у кримінальному провадженні - начальник Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді змінити та накласти арешт шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування на виявлені та вилучені 12 лютого 2026 року у період часу з 07 год. 48 хв. по 11 год. 39 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку житла та всіх його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2026 року (справа №369/1558/26), грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Уважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що потреба у накладенні арешту на вилучені грошові кошти: на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які належать ОСОБА_7 , обумовлюється необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тобто наявна правова підстава, передбачена пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України.

Зауважує, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Міське будівництво» протягом 2024 року склав та підписав акти виконаних робіт, що містили неправдиві завищені відомості щодо обсягу і вартості виконаних робіт по договорам підряду з капітального ремонту протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: м. Боярка, вул. Б. Хмельницького, 57А.

Вказує, що складання вказаних актів дозволили ОСОБА_7 заволодіти на користь очолюваного ним ТОВ «Міське будівництво» бюджетними грошовими коштами у сумі 781 097,25 грн, що були перераховані на рахунок вказаного товариства як оплата за фактично невиконані роботи та невикористані матеріали, внаслідок чого спричинено збитки бюджету Боярській територіальній громаді, що підтверджено висновками судової будівельно-технічної та судової економічної експертизи.

Наголошує, що загальна сума коштів, на яку сторона обвинувачення просить накласти арешт, 137 500 грн + 10 000 дол. США (станом на 12 лютого 2026 року дорівнює 430 318 грн) становить 567 818 грн, є меншою, ніж сума заподіяної шкоди і є співмірною з нею, а отже накладення арешту на таке майно не буде надмірно обтяжливим для його власника.

На переконання сторони обвинувачення, підставою для накладення арешту на вилучені грошові кошти є не належність їх до речових доказів, як про те зазначено в оскаржуваній ухвалі, а необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (пункт 4 частини другої статті 170 КПК України).

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що прокурор не був присутній під час оголошення ухвали за наслідками розгляду клопотання про арешт майна, оскаржувана ухвала слідчого судді фактично отримана наручно прокурором 26 лютого 2026 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи.

25 березня 2026 року від прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому останній просить у зв`язку із територіальною віддаленістю та зайнятістю в інших судових процесах провести розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

З урахуванням положень частини четвертої статті 405 КПК України, колегія суддів уважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності всіх учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто у відсутностіпрокурора.

Згідно матеріалів судової справи докази направлення копії ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року прокурору відсутні.

Як зазначає скаржник, прокурор не був присутній під час оголошення ухвали за наслідками розгляду клопотання про арешт майна, оскаржувана ухвала слідчого судді фактично отримана наручно прокурором 26 лютого 2026 року, що підтверджується розпискою, долученою до апеляційної скарги (а.с. 194).

З апеляційною скаргою прокурор звернувся 27 лютого 2026 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як убачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 25 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04 квітня 2024 року між Управлінням капітального будівництва Боярської міської ради (; місцезнаходження: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Грушевського, 39) в особі начальника ОСОБА_8 та ТОВ «Міське будівництво» (; місцезнаходження: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, офіс 1/12) в особі генерального директора ОСОБА_9 , укладено договір підряду №02-06/17 «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А», на загальну суму 43 315 117,96 грн.

У подальшому, 18 грудня 2024 року між Управлінням капітального будівництва Боярської міської ради () в особі начальника ОСОБА_8 та ТОВ «Міське будівництво» () в особі директора ОСОБА_10 укладено додаткову угоду № 3 до договору підряду № 02-06/17 від 04 квітня 2025 року, якою зменшено ціну договору до 15 817 989,25 грн. При тому, станом на кінець 2024 року договір виконаний у повному обсязі. Згідно відомостей Єдиного веб-порталу використання публічних коштів «Spending» на рахунок ТОВ «Міське будівництво» повністю перераховано суму договору.

Крім того, 26 грудня 2024 року між Управлінням капітального будівництва Боярської міської ради () в особі начальника ОСОБА_8 та ТОВ «Міське будівництво» () в особі директора ОСОБА_10 укладено договір підряду №02-06/76 «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А (коригування)» на загальну суму 7 500 000,00 грн.

При цьому, згідно відомостей Єдиного веб-порталу використання публічних коштів «Spending» вже 27 грудня 2024 року згідно вказаного договору на рахунок підрядника перераховано три платежі на загальну суму 7,099 990 млн грн, що складає 94 відсотка від загального об`єму виділених коштів згідно договору. Вказані кошти перераховувалися на підставі актів виконаних робіт від 27 грудня 2024 року. Таким чином, наявні дані вказують на те, що за одну добу у період з 26 грудня 2024 року по 27 грудня 2024 року наприкінці бюджетного року ТОВ «Міське будівництво» документально нібито встигло виконати робіт на загальну суму 7,099 990 млн грн, що складає 94 відсотка від загального об`єму виділених коштів згідно договору, відтак протирадіаційне укриття академічного ліцею «Престиж» має бути готовим на 94 відсотка.

Однак, оглядом вказаного укриття встановлено, що станом на 29 квітня 2025 року роботи виконані не в повному обсязі, більшість приміщень укриття взагалі не піддавались ремонту, що вказує на імовірне внесення службовими особами Управлінням капітального будівництва Боярської міської ради та ТОВ «Міське будівництво» завідомо неправдивих відомостей до актів виконаних робіт і привласнення у такий спосіб бюджетних коштів, виділених на ремонт протирадіаційного укриття.

Отже, попередньо встановлено, що протягом 2024-2025 років службові особи Управління капітального будівництва Боярської міської ради діючи за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Міське будівництво», в умовах воєнного стану, зловживаючи службовим становищем заволоділи бюджетними коштами під час капітального ремонту протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А під час виконання договорів підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року та №02-06/76 від 26 грудня 2024 року.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що всі договори підряду, додаткові угоди та акти приймання виконаних будівельних робіт, від імені замовника підписував начальник Управління капітального будівництва Боярської міської ради - ОСОБА_8 , від імені представника технічного нагляду Замовника - інженер з технічного нагляду за об`єктом ОСОБА_11 , а від імені підрядника (виконавця робіт будівельної організації):

- договір підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_9 ;

- додаткову угоду №1 від 17 липня 2024 року до договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_7 ;

- додаткову угоду №2 від 18 грудня 2024 року до договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 ;

-додаткову угоду №3 від 18 грудня 2024 року до договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 ;

- договір підряду №02-06/76 від 26 грудня 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 ;

-акт №1 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за травень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_9 ;

-акт №2 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_7 ;

- акт №3 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_7 ;

- акт №4 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_7 ;

- акт №5 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_7 ;

- акт №6 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_12 ;

- акт №7 (по договору підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_12 ;

- акт №1Д (по договору підряду №02-06/76 від 26 грудня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 ;

- акт №2Д (по договору підряду №02-06/76 від 26 грудня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 ;

- акт №3Д (по договору підряду №02-06/76 від 26 грудня 2024 року) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року підписував директор ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» - ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експерта від 11 грудня 2025 року №СЕ-19/111-25/37214-БТ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи:

- обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт за договором №02-06/17 від 04 квітня 2024 року за умов, наведених в дослідницькій частині висновку експерта, не відповідають обсягам та вартості, визначеним узгодженою проектно-кошторисною та первинно-обліковою документацією. Вартість фактично не виконаних будівельних робіт становить 1 202 924,80 грн з урахуванням ПДВ (один мільйон двісті дві тисячі дев`ятсот двадцять чотири гривні 80 копійок), невідповідності наведені у дослідницькій частині висновку;

- обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт за договором №02-06/76 від 26 грудня 2024 року за умов, наведених в дослідницькій частині висновку експерта, не відповідають обсягам та вартості, визначеним узгодженою проектно-кошторисною та первинно-обліковою документацією. Вартість фактично не виконаних будівельних робіт становить 379 528,44 грн з урахуванням ПДВ (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 44 копійки), невідповідності наведені у дослідницькій частині висновку.

Окрім того, відповідно до висновку судової економічної експертизи у даному провадженні підтверджено заподіяння збитків Боярській міській раді, внаслідок завищення вартості та перерахування коштів за фактично невиконані роботи по договорам підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А» та №02-06/76 від 26 грудня 2024 року «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престйж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А (коригування)» на вищевказані суми, встановлені висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2026 року у справі №369/1558/26 надано слідчим, які входять в групу слідчих, прокурорам, які входять в групу прокурорів у кримінальному провадженні, дозвіл на проведення обшуку житла та всіх його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке на праві власності належить ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07 квітня 2011 року, з метою виявлення:

- оригіналів документів, які містять вільні зразки почерку та підпису (накази, листи, заяви, договори, акти виконаних робіт, доповідні записки, тощо), підписані директорами ТОВ «Міське будівництво» (), а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за період часу з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року у кількості не менше ніж 30 екземплярів;

- оригіналів договорів №02-06/17 від 04 квітня 2024 року, №02-06/76 від 26 грудня 2024 року та всіх додаткових до них угод на проведення капітального ремонту протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А, в тому числі і коригування у повному обсязі;

- оригіналів узгодженої виконавчої документації про проведені роботи на вказаному об`єкті (загальні журнали робіт, журнали технічного та авторського нагляду, акти закриття прихованих робіт, акти огляду прихованих робіт, тощо);

- оригіналів розрахунків загальновиробничих витрат та локальних кошторисів та актів форми КБ-2В до вказаних договорів;

- оригіналів розрахунків до договірної ціни до договорів;

- оригіналів товарних чеків, накладних на придбані будівельні матеріали в повному обсязі до договорів;

- оригіналів документації щодо використання будівельних машин та механізмів за переліком відомостей ресурсів до актів форми КБ-2В, до договорів (балансової довідки, свідоцтва про реєстрацію машин, договорів оренди машин та механізмів з актами виконаних робіт до них тощо), якщо їх було використано при проведенні робіт;

- оригіналів всіх актів виконаних робіт до вказаних договорів форми КБ-2В, довідок про вартість виконаних робіт форми КБ-3;

- оригіналів документів щодо підтвердження завершення робіт за договорами підряду №02-06/17 від 04 квітня 2024 року, №02-06/76 від 26 грудня 2024 року «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А»;

- оригіналів договорів на здійснення авторського/технічного нагляду за об`єктом «Капітальний ремонт протирадіаційного укриття академічного ліцею «Престиж» за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, 57А» з додатками та актами виконаних робіт; платіжних доручень щодо перерахування грошових коштів або інших документів, що підтверджують оплату коштів за виконані роботи з можливістю вилучення їх оригіналів;

- оригіналів службової переписки між замовником та підрядником;

- особових справ у повному обсязі (рішення про призначення та звільнення, протоколи зборів, накази про призначення та звільнення, копія паспорта громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) біографічна довідка, послужний список (трудова книжка), довідка про відсутність судимості, відомості про освіту, контактний телефон, тощо) щодо директорів ТОВ «Міське будівництво» (), а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ; посадових (функціональних) обов`язків директорів ТОВ «Міське будівництво» (), а саме: ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ;

- мобільних терміналів, планшетів, персональних комп`ютерів, ноутбуків, які були використані для вчинення злочину, на котрих міститься інформація, що підтверджує факт вчинення злочину, та інших документів, речей та предметів, котрі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, іншого майна, яке містить на собі сліди вчиненого злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та виявлення інших відомостей які мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

12 лютого 2026 року у період часу з 07 год. 48 хв. по 11 год. 39 хв. на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2026 року у справі №369/1558/26 проведено санкціонований обшук житла та всіх його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке на праві власності зареєстрована за ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07 квітня 2011 року, в ході якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету ICR078699;

2) блокнот з особистими записами, який поміщено до паперового конверту;

3) ноутбук марки «Mac Book Pro» Serial D7MK9QMK4N, зарядний пристрій до нього та чохол червоного кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR1826184;

4) грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895;

5) грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895.

Постановою т.в.о начальника СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області від 12 лютого 2026 року вилучено майно визнано речовим доказом.

13 лютого 2026 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено арешт шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме на мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету ICR078699; блокнот з особистими записами, який поміщено до паперового конверту; ноутбук марки «Mac Book Pro» Serial D7MK9QMK4N, зарядний пристрій до нього та чохол червоного кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR1826184, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди прокурора з ухвалою слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895, тому колегія суддів, відповідно до частини першої статті 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги та лише в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт грошових коштів.

Ухвала слідчого судді в іншій частині колегією суддів не перевіряється.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність наявності підстав для накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895, з огляду на таке.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом вимог частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Згідно частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів судового провадження убачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням у частині накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, які поміщено до спеціального пакету NPU5896895, не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Так, обґрунтовуючи у клопотанні підстави для накладення арешту на вказане майно, прокурор у клопотанні посилався на необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами вилучені 12 лютого 2026 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2026 року у справі № 369/1558/26 житла та всіх його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , та яке на праві власності зареєстрована за ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07 квітня 2011 року, грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено необхідності накладення арешту на грошові кошти, а постановою про визнання речовим доказом лише формально визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, без зазначення яким критеріям, визначеним статтею 98 КПК України воно відповідає.

При цьому, прокурор, посилаючись у клопотанні та в апеляційній скарзі на те, що потреба у накладенні арешту на вилучені грошові кошти викликана необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тобто наявна правова підстава, передбачена пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, доказів звернення з цивільним позовом не надав.

Таким чином, станом на час вирішення клопотання про арешт майна правові підстави для накладення арешту на дане майно, а саме грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, були відсутні, про що обґрунтовано зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Так, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за частиною четвертою статті 191 КК України, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що вказані вилучені грошові кошти можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та мають значення речових доказів для кримінального провадження №0000059 від 25 квітня 2025 року, а також відсутні відомості щодо наявності підстав для накладення арешту на вказані грошові кошти, передбачених пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України.

Матеріали справи не містять ані повідомлення про підозру власнику грошових коштів, ані цивільного позову у кримінальному провадженні.

Окрім того, в ході досудового розслідування дозвіл на вилучення такого майна не надавався.

Долучена до матеріалів клопотання постанова про визнання предметів речовими доказами від 12 лютого 2026 року містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування висновку, яким конкретно ознакам речових доказів відповідають указані грошові кошти.

У клопотанні не вказано в який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання вказаного майна.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить та органом досудового розслідування не надано доказів того, що вказані грошові кошти можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні №0000059 від 25 квітня 2025 року, а також можуть бути використані з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування, у розумінні вимог статті 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вказане майно не може бути накладений за обставин, викладених у клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена пунктами 1, 4 частини другої статті 170 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

З огляду на вищевикладене у сукупності, доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування такої ухвали.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що підставою для накладення арешту на вилучені грошові кошти є не належність їх до речових доказів, як про те зазначено в оскаржуваній ухвалі, а необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (пункт 4 частини другої статті 170 КПК України), є необґрунтованими, оскільки відомостей на підтвердження вказаних обставин матеріали клопотання не містять та прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Інші доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання у частині накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 51 (п`ятдесят) штука, та купюри номіналом по 1 000 (одна тисяча) гривень в кількості 112 (сто дванадцять) штук; грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, а саме: купюри номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 100 (сто) штук, а тому ухвалу слідчого судді в оскаржуваній частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2026 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4