Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2350/23
Провадження № 1-кс/279/263/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000215 від 20.08.2017 року за ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 року до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання, у якому слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Коростенської окружної прокуратури, просив обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 20.08.2017 року приблизно о 6 год 30 хв на в`їзді в с. В.Дивлин Лугинського району Житомирської області ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, шляхом розбійного нападу із застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось в застосуванні травматичної зброї та тупого предмету схожого на бейсбольну біту, заволоділи шкіряною сумкою чорного кольору на ремінці, в середині якої знаходилися грошові кошти на загальну суму 25700, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та причепу, після чого за допомогою автомобіля марки ВАЗ 2104 темно-зеленого кольору зникли з місця вчинення злочину в невідомому напрямку. Тим самим гр. ОСОБА_10 було заподіяно фізичну та матеріальну шкоду.

Відомості по даному факту 20.08.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

22.08.2017 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, яке не було вручено у зв`язку з невстановленням місцезнаходження останнього.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 обґрунтовується доказами, отриманими під час досудового розслідування, а саме протоколом огляду місця події, протоколом впізнання, показаннями потерпілого, свідків. Досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено та ОСОБА_7 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідомо, за адресою свого проживання відсутній, на виклики до слідчого ОСОБА_7 не з`являвся. За оперативною інформацією підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.04.2019 року був взятий під варту згідно з постановою судді Домодедовського міського суду Московської області строком на 6 місяців до 18.10.2019 року та направлений до ФКУ СІЗО-4 УФСІН Росії по м. Москва, в зв`язку з чим було направлено запит до Державної прикордонної служби України про надання інформації про перетин державного кордону України підозрюваним ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, постановою слідчого від 28.11.2024 ОСОБА_7 оголошено у міжнарний розшук.

Також, на переконання слідчого, нині існують ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з метою запобігання:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 не є зможуть запобігти зазначеним вище ризикам, є єдиним, виключним та достатнім заходом, який здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного, а також спрямований на охорону загальносуспільних прав та інтересів у демократичному суспільстві.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 та призначений до розгляду на 15:00 годин 27.02.2026 року, яке за клопотанням прокурора з метою з`ясування повноважень адвоката, який раніше здійснював захист, було відкладено до 15:00 годин 04.03.2026 року.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просили задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом направлення повісток на вказану у клопотанні адресу місця проживання.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання з посиланням на його необгрунтованість, вказав на недоведеність ризиків, а також відсутності достатніх даних, які підтверджують факт того, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук як правової підстави для розгляду клопотання у порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Дослідивши клопотання, надані матеріали, заслухавши доводи учасників, висловлені у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту частин 1, 6 статті 193 КПК вбачається, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підозрюваного у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, має бути встановлено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, або оголошений у міжнародний розшук.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на розшук підозрюваного встановлено, що ОСОБА_7 наступного дня після вчинення інкримінованого йому злочину залишив постійне місце проживання. Також отримано інформацію про те, що 20.04.2019 року ОСОБА_7 був взятий під варту згідно з постановою судді Домодедовського міського суду Московської області строком на 6 місяців до 18.10.2019 року та направлений до ФКУ СІЗО-4 УФСІН Росії по м. Москва. Також дослідженими в судовому засіданні витягами з матеріалів кримінального провадження № 0000215 встановлено, що згідно з постановою Первомайського районного суду м.Краснодара про обрання запобіжного заходу від 05.03.2020 року ОСОБА_7 , громадянину України обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.07.2020 року. Вказаними документами підтверджується місце перебування підозрюваного поза межами України.

У зв`язку з отриманими даними про перебування ОСОБА_7 на території росії, органом досудового розслідування здійснено запит до Державної прикордонної служби України про надання інформації про перетин державного кордону України підозрюваним, однак на час розгляду клопотання відомості з Державної прикордонної служби не отримані.

13.09.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено та оголошено ОСОБА_7 у розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не відомо, за адресою свого проживання відсутній, на виклики до слідчого він не з`являвся.

28.11.2024 року слідчим СВ Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області винесено постанову про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Враховуючи наведені норми та обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, оскільки він оголошений у міжнародний розшук.

Слідчим суддею встановлено, що 20.08.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України

22.08.2017 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, яке не було вручено у зв`язку з невстановленням місцезнаходження останнього.

Сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у розбійному нападі , вчиненному за попередньою змовою группою осіб.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наданими слідчим матеріалами, долученими до клопотання, які узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Втім стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий та прокурор посилаються на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність.

Зокрема, щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України, яке згідно з класифікацією, передбаченою ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

28.11.2024 року винесено постанову про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, оскільки за отриманою оперативною інформацією підозрюваний був взятий під варту згідно з постановою судді Домодедовського міського суду Московської області строком на 6 місяців до 18.10.2019 року та направлений до ФКУ СІЗО-4 УФСІН Росії по м. Москва. Постановою Первомайського районного суду м.Краснодара про обрання запобіжного заходу від 05.03.2020 року ОСОБА_7 , громадянину України обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.07.2020 року. Відносно нього проводились екстрадиційні заходи, які у зв`язку зі збройною агресією рф не були завершені.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів сторони обвинувачення щодо наявності цього ризику.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає наявний, оскільки підозрюваний шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду створює об`єктивні перешкоди для досудового розслідування кримінального правопорушення з дотриманням розумних строків.

Ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення оцінюється слідчим суддею як такий, що має високу ступінь імовірності, оскільки переховуючись від правоохоронних органів, та, перебуваючи в розшуку, підозрюваний офіційно не може працевлаштуватися та для забезпечення себе предметами першої необхідності, отже, може вчиняти інші злочини.

За таких обставин слідчий суддя не погоджується з доводами захисника про недоведеність ризиків для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, мети та підстави застосування запобіжного заходу, також оголошення підозрюваного у міжнародний у розшук, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обгрунтованим, прокурором доведено наявність правових та фактичних підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно з вимогами ч.6 ст.193 КПК України.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи захисника про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на недоведеність факту, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оскільки частина 6 ст.193 КПК України передбачає альтернативні випадки, що дають можливість розгляду такого клопотання за відсутності підозрюваного, а саме оголошення його у міжнародний розшук, яка є автономною та, у сукупністю з доведенням прокурором підстав, передбачених ст.177 КПК України, достатньою умовою прийняття слідчим суддею відповідного рішення.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний кодекс України не містить чіткого визначення поняття «міжнародний розшук» та відповідних процесуальних документів, що підтверджують факт перебування (оголошення) особи в міжнародний розшук, як і чітке визначення переліку відповідних доказів на підтвердження факту перебування особи у будь-якому із видів розшуку.

Однак, КПК України визначає процесуальний порядок оголошення особи в розшук, як державний, так і міжнародний, (ст. 281,335 КПК України), має бути винесена відповідна постанова чи ухвала суду, що має бути здійснено органом досудового розслідування чи судом, а дата винесення органом досудового розслідування чи судом відповідної постанови чи ухвали про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого є початком оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні ст.281,335 КПК України.

Отже, винесена органом досудового розслідування відповідна постанова чи судом ухвала про міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи у міжнародний розшук, з метою подальшого винесення відповідної ухвали суду про обрання запобіжного заходу про тримання під вартою, у відповідності до ч.6 ст.193 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що даним судовим рішенням не застосовується, а обирається для ОСОБА_7 запобіжний захід. Лише після затримання підозрюваного і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У межах цього провадження слідчий суддя не перевіряє питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, оскільки, відповідно до ст. 194 КПК України такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя має перевірити лише наявність підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. КПК України не встановлює альтернативних запобіжних заходів, у випадку, якщо підозрюваний виїхав з України та/або оголошений у міжнародний розшук. Відповідно, обрання такого запобіжного заходу зумовлене поведінкою самого підозрюваного та наявністю підстав, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідчий суддя не зазначає строку дії цієї ухвали, не визначає розмір застави та, відповідно, не покладає на підозрюваного обов`язки.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином обгрунтовано, отже, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 193-199, 309, 369-372, 376, 532 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про обрання до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000215 від 20.08.2017 року за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Білокоровичі Коростенського району Житомирської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії ухвали.

Після затримання підзрюваного ОСОБА_7 і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, м.Коростень, вул. Грушевського, 5) розглянути з його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_12