Справа № 372/776/26
Провадження № 1-кп-214/26
В И Р О К

іменем України

18 лютого 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001768 від 26.09.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, з повною загальною середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2025 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 , власницею якого ОСОБА_6 , прибув до села Витачів Обухівського району.

Цього ж дня, ОСОБА_5 близько 23 години 30 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 , дістав з сумки три заздалегідь підготовлені скляні пляшки ємністю 0,5 л. кожна з вмістом зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива тощо), а саме виготовлену саморобну запальну зброю по типу: «Коктейль для Молотова», які сховав собі під куртку та переніс до паркану вказаного домоволодіння.

У подальшому, ОСОБА_5 знаходячись біля паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, передбачаючи реальну можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді пошкодження чужого майна та заподіяння майнової шкоди, бажаючи настання вказаних суспільно небезпечних наслідків, шляхом внесення джерела запалювання у вигляді відкритого полум`я, за допомогою запальнички по черзі підпалив саморобну запальну зброю типу: «Коктейль для Молотова» в кількості три пляшки, та по черзі жбурнув їх на територію двору вказаного домоволодіння.

Однак, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 пожежі на території двору вказаного домоволодіння, яка могла завдати матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , не сталося, у зв`язку з тим, що на вулиці був дощ, у зв`язку із чим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у вчиненні незакінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2024 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, з одного боку, та обвинуваченим, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком і покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 з власної ініціативи та добровільно, усвідомлюючи правові наслідки, здійснив благодійний внесок у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень на підтримку Збройних Сил України шляхом перерахування коштів на офіційний рахунок Міністерства Оборони України (матеріально-технічне та медичне забезпечення): UA2018611, код отримувача: 00034022. Сторони погодились, що зазначений внесок є проявом щирого каяття.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у вчиненні незакінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, ці дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід слід залишити без змін.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого у повному обсязі.

Речові докази диски та документи слід залишити при матеріалах кримінального провадження, інші речові докази залишити законним володільцям, у яких вони зберігаються.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2026 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Деснянський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 7 131 гривня 20 копійок.

Речові докази диски та документи залишити при матеріалах кримінального провадження, інші речові докази залишити законним володільцям, у яких вони зберігаються.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1