Справа № 129/4415/25
Провадження № 1-кс/135/55/26
У Х В А Л А

іменем України

16.02.2026 м. Ладижин

Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_5 , від 17.11.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

12.02.2026 на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_5 , від 17.11.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024. У скарзі представник просить скасувати зазначену постанову як передчасну та необґрунтовану, а також зобов`язати слідчого повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 10.09.2025 про залучення його в якості потерпілого.

2. Обґрунтування скарги

Адвокат ОСОБА_4 , обґрунтовуючи подану скаргу, зазначає, що у провадженні Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000519 від 03.10.2024 відкрите за заявами ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 382 КК України.

10.09.2025 ОСОБА_3 звернувся до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про залучення його як потерпілого до вказаного кримінального провадження. 17.11.2025 старший слідчий Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 виніс постанову, якою відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Адвокат ОСОБА_4 вважає, що постанова є невмотивованою, оскільки всупереч вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України не містить належних обґрунтувань щодо наявності очевидних підстав вважати, що кримінальним правопорушенням, за яким здійснюється досудове розслідування ОСОБА_3 не завдано моральної шкоди та не порушено його право та законні інтереси як суб`єкта виборчого права.

Посилання у постанові на лист ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому вказано про відсутність у ОСОБА_3 права на ознайомлення зі списками виборців після дня голосування, а також про відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язку надати такі списки, є неправомірним і не спростовує висновків, наведених у рішенні ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.04.2024 у справі № 120/626/24, яким підтверджено таке право ОСОБА_3 та встановлено факт його порушення. Вказаний лист жодним чином не пояснює надмірного тривалого понад 38 місяців невиконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.11.2020 у справі № 120/6833/20-а, що саме по собі свідчить про порушення прав ОСОБА_3 , завдання йому моральної шкоди надмірним та безпідставним невиконанням судового рішення, яке призвело до невідворотного порушення його виборчих прав.

Звертає увагу, що ОСОБА_3 у заявах про залучення до провадження як потерпілого навів конкретні відомості про порушення його прав та завдання моральної шкоди, що проявилося у психологічних стражданнях, емоційних переживаннях, відчутті приниження його статусу як суб`єкта виборчого процесу, необхідності багаторазового звернення до суду та органів поліції, а також у зниженні довіри до виборчого та правового процесу загалом.

ІІ. Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Натомість від представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло до суду клопотання, в якому він просить розглянути скаргу у його та ОСОБА_3 відсутність, підтримує викладені в скарзі вимоги, просить їх задовольнити.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, через свого представника подала до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_3 та його представника.

Представник від ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, письмових заперечень, заяв або пояснень не подав. На виконання ухвали суду надав матеріали кримінального провадження № 0000519 від 03.10.2024 (1 том) для ознайомлення під час розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за наявними у матеріалах провадження документами.

ІІІ. Дотримання заявником процесуального строку на оскарження рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на дії, рішення, чи бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дій чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_4 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 через систему «Електронний суд» 03.12.2025, тобто з дотриманням процесуального строку, встановленого частиною першою статті 304 КПК України для оскарження рішень слідчого. Протилежного слідчим суддею не встановлено.

ІV. Установлені слідчим суддею обставини, і положення закону, якими він керувався. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Слідчий суддя звертає увагу, що органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження № 0000519 від 03.10.2024, які складаються з І тому на 253 аркушах. Як вбачається з вказаних матеріалів останнім процесуальним рішенням в них є постанова старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_5 від 12.09.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Водночас вказана постанова слідчого була скасована ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2025, а предметом розгляду даної скарги є постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 17.11.2025. Тобто органом дізнання слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0000519 від 03.10.2024 не в повному обсязі, що в свою чергу не перешкоджає вирішенню порушених в скарзі питань за наявними у слідчого судді матеріалами.

За наявними у слідчого судді матеріалами вбачається, що слідчим відділом Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000519 від 03.10.2024 за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 03.10.2024 внесено на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області, постановленої за зверненням ОСОБА_3 про невиконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18 листопада 2020 року головою ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 . Зазначеним рішенням суду було визнано протиправну бездіяльність Краснопільської СТВК, яка полягала у не розгляді заяви ОСОБА_3 від 12 листопада 2020 року про надання для ознайомлення списків виборців по виборчих дільницях № 050244 та № 050248. Відповідь на цю заяву заявник отримав 11 січня 2024 року. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 382 КК (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали чи рішення суду, що набрали законної сили, або перешкоди їх виконанню).

Також 09.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407. Підставою ухвалення вказаного рішення слідчим суддею слугувало звернення ОСОБА_3 щодо перешкоджання головою ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 у реалізації виборчого права його як кандидата на перевірку списку виборців, шляхом тривалого не розгляду заяви про надання списків виборців. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 157 КК (перешкоджання вільному здійсненню виборцем свого виборчого права вчинені членом виборчої комісії).

10.09.2025 ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000519 від 03.10.2024. Заява мотивована тим, що умисне та тривале невиконання рішення суду безпосередньо порушило його права та законні інтереси, завдало йому моральної шкоди, яка проявляється у психологічних стражданнях та емоційних переживаннях, викликаних невідворотним порушенням його виборчих прав, відчутті несправедливості, необхідності багаторазових звернень до суду та органів поліції, приниженні його статусу суб`єкта виборчого процесу та зниженні довіри до правової системи України.

Також 10.09.2025 ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000407 від 09.09.2025. Заява мотивована тим, що умисне та тривале невиконання рішення суду призвело до тривалої бездіяльності Краснопільської територіальної виборчої комісії, що перешкоджає йому як кандидату на виборну посаду реалізувати своє виборче право і безпосередньо порушило його права та законні інтереси, завдало йому моральної шкоди.

12.09.2025 старший слідчий Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_5 виніс постанову, якою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 10.09.2025 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024.

Цього ж дня слідчий виніс аналогічну постанову, якою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 10.09.2025 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000407 від 09.09.2025.

Вказані постанови були мотивовані слідчим тим, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження досліджуються всі обставини та наявність складу кримінального правопорушення, а також і факт порушення прав та законних інтересів суб`єкта виборчого процесу ОСОБА_3 . Тому вважав, що клопотання задоволенню не підлягають.

Ухвалами слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2025 та 24.11.2025 вказані постанови слідчого були скасовані через їх невідповідність вимогам статей 55, 110 КПК України - є передчасними, без належного обґрунтування та викладу мотивів прийнятого рішення.

Кримінальні провадження № 0000519 від 03.10.2024 та №0000407 від 09.09.2025 рішенням на підставі ст. 217 КПК України об`єднано в одне провадження, визначено основним № 0000519.

Розглянувши повторно заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим від 10.09.2025 старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_6 , капітан поліції ОСОБА_5 виніс 17.11.2025 постанову, якою відмовив у задоволенні вказаної заяви про залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024, за ознаками за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 382 КК України.

Вказана постанова мотивована слідчим тим, що зі змісту заяви ОСОБА_3 не вбачається жодного належного обґрунтування, що діями осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтвердили відповідні обставини.

Також в постанові слідчий посилається на матеріали кримінального провадження № 0000426, до матеріалів якого було отримано тимчасовий доступ, а саме відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої голова ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 не мала повноважень надати кандидату ОСОБА_3 на перевірку списку виборців.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Пунктом 5 частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 55 п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України постанова слідчого та прокурора про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу, що додатковим безпосереднім об`єктом злочинів, склад яких передбачений статтями 157, 382 КК України, є конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою і скаржник вважає, що службовими особами умисно не виконується рішення суду, яке стосується його виборчого права, що не виключає заподіяння шкоди заявнику.

За перешкоджання вільному здійсненню виборцем свого виборчого права вчинені членом виборчої комісії передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 157 КК України.

Фактично відповідно до вказаних вище вимог ч. 5 ст. 55 КПК України в оскаржуваній постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, яке він обґрунтовує відповідними судовими рішеннями.

Постановляючи оскаржувану постанову, слідчий не врахував, що ОСОБА_3 є заявником, за заявою якого зобов`язано уповноважених осіб Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 382 КК України, та розпочати досудове розслідування. З огляду на ч. 1, 2 ст. 55 КПК України заявник, який вказує на завдання йому моральної шкоди внаслідок можливого кримінального правопорушення, претендує на набуття процесуального статусу потерпілого, а орган досудового розслідування зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, йому не завдано, і за результатом такої перевірки постановити вмотивоване рішення.

Так, у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначає обставини вчинення кримінального правопорушення не взагалі, а конкретно стосовно нього та обґрунтовує спричинену йому такими діяннями шкоду, зокрема моральну, тоді як розмір такої шкоди або обставини її відсутності мають встановлюватися під час досудового розслідування. Зокрема, ОСОБА_3 вказує, що моральна шкода проявилася у психологічних стражданнях, емоційних переживаннях, відчутті приниження його статусу як суб`єкта виборчого процесу, необхідності багаторазового звернення до суду та органів поліції, а також у зниженні довіри до виборчого та правового процесу загалом. Проте слідчим не проведено слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення саме цих обставин, обов`язковість доказування яких визначена п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, з наданням можливості заявнику користуватися процесуальними правами в повному обсязі, а тому висновки слідчого є передчасними.

Відповідаючи на аргументи слідчого в оскаржуваній постанові, які слугували підставою для відмови в задоволенні заяви про визнання потерпілим, слідчий суддя звертає увагу, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.11.2020 (справа № 120/6833/20-а) зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянути заяву кандидата на посаду сільського голови ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 від 12.11.2020 про надання для ознайомлення списків виборців по виборчих дільницях № 050244 та № 050248. Також рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.04.2024 (справа № 120/626/24) визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_12 , які полягають у розгляді зазначеної заяви ОСОБА_3 через 38 місяців з дня її реєстрації, та визнано протиправною відмову у наданні йому для ознайомлення списків виборців по відповідних виборчих дільницях.

Водночас посилання у постанові слідчого на лист ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому вказано про відсутність у ОСОБА_3 права на ознайомлення зі списками виборців після дня голосування, а також про відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язку надати такі списки, не спростовує висновків, наведених у рішенні ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.04.2024 у справі № 120/626/24, яким підтверджено таке право ОСОБА_3 та встановлено факт його порушення, і жодним чином не пояснює надмірно тривалого понад 38 місяців невиконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.11.2020 у справі № 120/6833/20-а.

Слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова містить лише загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, у ній відсутні дані про причинний зв`язок між можливими неправомірними діями та можливим заподіянням шкоди особі, які належним чином не обґрунтовані з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону.

Зазначені питання фактично не знайшли свого вирішення у постанові слідчого, унаслідок чого законодавча вимога щодо вмотивованості постанови при її винесенні не була дотримана в повній мірі, оскільки у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні заявника потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що його заява подана особою, якій завдано шкоди, як того вимагає ч. 5 ст. 55 КПК України.

Отже, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального закону, а з іншого не надає слідчому судді можливості перевірити правильність прийнятого слідчим рішення щодо наявності чи відсутності шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий, постановляючи оскаржувану постанову, не врахував зазначені вище обставини та належним чином і у визначений законом спосіб не розглянув клопотання заявника, що не відповідає вимогам статей 55, 110 КПК України.

Доводи заявника, викладені у скарзі, є обґрунтованими, у зв`язку з чим порушені процесуальні права підлягають захисту, а оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню як така, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Щодо вимог скарги про зобов`язання слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.09.2025 про залучення його в якості потерпілого слідчий суддя зазначає, що на момент постановлення цього рішення вказана заява слідчим уже була розглянута, за результатами чого прийнято оскаржувану постанову, а після її скасування обов`язок повторного розгляду заяви виникне у слідчого в силу вимог статей 55, 110 КПК України, без наперед визначеного судом результату, у зв`язку з чим дана вимога в резолютивній частині ухвали задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 22, 25, 26, 91, 93, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_5 , від 17.11.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024 - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_5 , від 17.11.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000519 від 03.10.2024 - скасувати.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна форма ухвали суду виготовлена та оголошена 18.02.2026.

Слідчий суддя