Унікальний номер справи 333/1850/26
Номер провадження 1-кс/333/963/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

18.02.2026 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії.

Скарга обґрунтована тим, що 12 лютого 2026 року адвокатом, діючим в інтересах ОСОБА_4 , на офіційну електронну адресу ТУ ДБР розташоване у місті Мелітополі, було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення разом із супровідним листом адвоката, проте що під час затримання 10.02.2026 р. в період з 11:00 до 12:00 за адресою: Запорізький район, с. Кушугум, вул. Центральна, 137, їй були завданні тілесні ушкодження працівниками УСБУ Запорізькій області. Факт наявності садна лобної ділянки також підтверджується оглядом ШМД від 11.02.2026 р. Проте, станом на момент подання цієї скарги, всупереч вимогам закону, відомості до ЄРДР не внесені, розслідування не розпочато, що є протиправною бездіяльністю та порушує права ОСОБА_4 як заявника та потерпілої. Тому просить зобов`язати уповноважену особу (слідчого) ТУ ДБР розташоване у місті Мелітополі: вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України: внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування; надати представнику заявника адвокату ОСОБА_3 витяг з ЄРДР про реєстрацію провадження; видати заявнику ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки; визнати заявника ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні; письмово повідомити заявника ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.

26.02.2026 від представника ТУ ДБР надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких вказано, що звернення адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (вх.N?21763кп/мл-26 від 12.02.2026) щодо виявлення тілесних ушкоджень у затриманої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_4 та можливих протиправних дій працівників УСБУ в Запорізькій області під час її затримання, за наслідками вивчення викладених у ньому обставин, спрямовано для проведення відповідної перевірки до представництва Внутрішньої безпеки в Запорізькій області (з дислокацією у м. Запоріжжя) 2 управління Головного управління Внутрішньої безпеки СБ України, оскільки виходячи зі змісту вказаного звернення неможливо прийти до висновку щодо наявності/відсутності складу кримінального правопорушення в діях працівників СБУ, оскільки обставини, викладені у зверненні, є обмеженими, що потребує їх підтвердження, зокрема щодо підстав взаємодії працівників СБУ з заявницею у визначений час, підстав та обставин затримання, пояснень і рапортів працівників правоохоронного органу з даного приводу, відеоматеріалів, можливих медичних даних на підтвердження можливого застосування фізичної сили, які підтвердять даний факт і нададуть можливість оцінити дії працівників СБУ, як допустимі і законні, або ж такі, що виходять за межі такої допустимості. Крім того, додано копію листа від 20.02.2026 щодо направлення за належністю звернення адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , а також матеріалів ІТТ № 1 ГУНП в Запорізькій області та Філії ЦОЗ ДКВС України в Запорізькій області, до представництва ВБ в Запорізькій області (з дислокацією у м. Запоріжжя) 2 управління ГУ ВБ СБ України.

26.02.2026 від представника заявниці додаткові пояснення (доповнення) до скарги, в яких зазначив, що замість внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування щодо можливих протиправних дій працівників УСБУ в Запорізькій області, ДБР направило матеріали «за належністю» до Представництва ВБ в Запорізькій області 2 управління ГУ ВБ СБ України. Отже, ДБР фактично переклало обов`язок перевірки на орган (СБУ), на співробітників на яких і була подана заява про вчинення злочину. Закон не передбачає стадії «попередньої перевірки» або «встановлення достатніх даних» перед внесенням до ЄРДР. Наявність заяви та медичних даних про ушкодження є достатньою підставою для негайної реєстрації провадження. У відповіді ДБР зазначає, що «неможливо прийти до висновку щодо наявності/відсутності складу злочину», що за логікою КПК України якраз і зобов`язує розпочати досудове розслідування для встановлення цих обставин.

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_3 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та зобов`язати ТУ ДБР виконати дії, вказані у скарзі.

Представник ТУ ДБР ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаної скарги, оскільки матеріали за наслідками перевірки ще до ДБР не надходило.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2023 № 231 , відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся зі зверненням до ТУ ДБР від 10 лютого 2026 року про вчинення кримінального правопорушення про те, що під час затримання 10.02.2026 р. в період з 11:00 до 12:00 за адресою: Запорізький район, с. Кушугум, вул. Центральна, 137, їй були завданні тілесні ушкодження працівниками УСБУ Запорізькій області. Факт наявності садна лобної ділянки також підтверджується оглядом ШМД від 11.02.2026 р. та фотознімками.

Із відповіді ТУ ДБР від 20 лютого 2026 року випливає, що вказане звернення адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , а також матеріали ІТТ № 1 ГУНП в Запорізькій області та Філії ЦОЗ ДКВС України в Запорізькій області, направлено за належністю до представництва ВБ в Запорізькій області (з дислокацією у м. Запоріжжя) 2 управління ГУ ВБ СБ України.

Отже, із наведеного слідує, що на час розгляду скарги, поданої до слідчого судді, інформація щодо внесення відомостей до ЄРДР за зверненням адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 , відсутня.

Відповідно до положення абзацу 24 підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17), вказано, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, в абзаці 22 підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Так, в скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначав про застосування до ОСОБА_6 фізичної сили з боку працівників Управління СБУ в Запорізькій області під час затримання, яке відбулося об 11:00 10.02.2026 за адресою: Запорізький район, с. Кушугум, вул. Центральна, буд. 137 (приміщення магазину «Аюдаг»).

Крім того, до скарги, поданої до слідчого судді, адвокатом було долучено заяву ОСОБА_6 від 10.02.2026 року до ТУ ДБР щодо жорсткого поводження під час її затримання, інформаційний листок щодо огляду ШМД від 11.02.2026 р. та фотознімки, на яких зафіксовані гематоми червоного кольору на лобній частині голови ОСОБА_6 .

Як вбачається з заяви, в ній міститься детальних опис обставин, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, а тому вона є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Таким чином, заява представника заявниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в поданій заяві міститься достатньо відомостей, на підтвердження обставин можливого скоєння кримінального правопорушення, які можуть бути перевірені лише під час досудового розслідування.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника в частині визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, видати їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, оскільки вважає вказані вимоги передчасними, а тому безпідставними. Після реєстрації заяви про злочин в ЄРДР заявник не обов`язково визнається потерпілим, а лише за наявності підстав, передбачених ст.55 КПК України. Оскільки заява про злочин не була внесена до ЄРДР, що є предметом дослідження даного провадження за скаргою, то подальші дії уповноважених осіб ТУ ДБР фактично ще не відбувалися, а тому в цій частині бездіяльність уповноважених осіб оскаржуватися не може. Бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР щодо невизнання потерпілим і невручення пам`ятки про права і обов`язки може бути окремо оскаржена після внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії- задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 10.02.2026 про скоєння кримінального правопорушення.

В іншій частині скарги-відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику до відома, а до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1