Справа № 489/1070/26
кримінальне провадження
№1-кс/489/1059/26
УХВАЛА

18 березня 2026 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001057 від 07.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколо-Бабанка Борбринецького району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу на посаді номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Єфрейтор ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 08.03.2024, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив місце служби в пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 розташованого на території Миколаївської області, яке не розголошується з урахуванням умов воєнного стану, та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи своєї належності до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби без поважних причин, до 07.11.2024.

07.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

07.11.2024 підозрюваний ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 401 КК України та 09.11.2024 командиром військової частини НОМЕР_2 надано письмову згоду на проходження ОСОБА_4 подальшої військової служби на вакантній посаді військової частини НОМЕР_2 .

21.11.2024 прокурором до суду скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4

02.12.2025 ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області, вищевказане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 повернуто прокурору для подальшого досудового розслідування.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 31.12.2025 № 83700 вбачається, що 09.11.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_2 та облікувався як тимчасово прикомандирований, 01.12.2024 зарахований на посаду солдата резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 та 08.12.2024 вибув до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0013729 від 04.08.2025, вбачається, що 05.02.2025, солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби в пункті тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 .

17.03.2026 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування від органів слідства та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Дослідивши надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, вважаю, що надані слідчим докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами службового розслідування військової частини; показаннями свідків з числа військовослужбовців військової частини; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, вважаю доведеними обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів слідства та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, підозрюється в тому, що самовільно залишив місце служби, поки не був затриманий співробітниками правоохоронних органів, що дає підстави стверджувати про можливість і надалі переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем, на даний час досудове розслідування триває, не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій, тому є підстави стверджувати, що існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, безальтернативність запобіжного заходу, та приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, вважаю необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком до 08.05.2026 включно.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню № 0001057 від 07.05.2024.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, підозрюваного з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя