УХВАЛА

02 березня 2026 року

м. Київ

справа № 452/974/23

провадження № 51-724ск26

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року і

встановила:

у касаційній скарзі порушується питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши дотримання порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга подана без дотримання вимог ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), тому її слід залишити без руху, встановивши особі, яка подала касаційну скаргу, строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте засуджена подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не ревізує правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку.

Крім того, за змістом скарги, засуджена по суті заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Так, у мотивувальній частині касаційної скарги аргументується безпідставність визнання судом першої інстанцій доведеним у діях засудженої складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та обґрунтовується необхідність зміни правової кваліфікації злочину на ст. 118 КК України, відтак ставиться під сумнів правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції.

Також, за змістом поданої касаційної скарги, засуджена не погоджується з видом та розміром обраного їй покарання, яке вважає занадто суворим. Проте, посилаючись у скарзі як на підставу для скасування судових рішень, на неповноту та однобічність судового розгляду, неправильне встановлення фактичних обставин кримінального провадження, одночасно порушує питання про їх скасування у зв`язку із суворістю призначеного покарання, чим допускає суперечності при обґрунтуванні своєї скарги, оскільки скасування чи зміна судових рішень через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та скасування чи зміна судових рішень через суворість призначеного покарання, є взаємовиключними обставинами.

У поданій касаційній скарзі, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, немає вимоги, сформульованої відповідно до ст. 436 цього Кодексу, котрою регламентовано повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Також Верховний Суд уважає за необхідне зазначити, що згідно з копією доданої до скарги ухвали Львівського апеляційного від 19 листопада 2025 року, цим судом постановлена ухвала щодо засудженої, якою вирок місцевого суду залишений без змін. Водночас у вимогах до суду касаційної інстанції засуджена просить, зокрема, змінити вирок Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року.

Попри те, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від

16 вересня 2025 року переглядався в апеляційному порядку, за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 та ухвалою суду апеляційної інстанції залишений без змін, засуджена не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, з огляду на правила ст. 404, 419 вказаного Кодексу, суд належним чином не дослідив, не перевірив не оцінив та на які з них не надав відповіді.

Ураховуючи зазначені протиріччя, засудженій необхідно визначитись з предметом оскарження.

Вказані обставини позбавляють суд касаційної інстанції можливості встановити, чи є оскаржуване судове рішення таким, що може бути переглянуте в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України, а також визначити, чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.

Недотримання вказаних вимог стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

За таких обставин, якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, то постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Також суд вважає за необхідне, згідно з приписом ст. 20 КПК України, роз`яснити засудженій її право на кваліфіковану правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від

02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).

Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Міжрегіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).

Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.

Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3