Справа №591/1062/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/391/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2026 року про продовження строку тримання під вартою, -

установив:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2026 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 9 липня 2026 року без визначення розміру застави. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що досудове розслідування даного кримінального провадження не завершено з об`єктивних причин, продовжують існувати та не зменшилися ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді є практично ідентичною попередній ухвалі, не містить обгрунтування існування кожного ризику, а також нових обставин, які виправдовують подальше утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому зазначає, що органом досудового розслідування здійснено ряд слідчих дій, вилучені засоби зв`язку, що унеможливлює віддалений вхід до Telegram-аккаунтів та доступ до криптогаманців, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відомості про наявність у підозрюваного можливості перетину кордону матеріали клопотання також не містять. Свідок ОСОБА_9 , ризик впливу на якого визнав доведеним слідчий суддя, вже допитаний і його покази зафіксовані в процесуальних документах, реальне місце проживання даного свідка ОСОБА_7 не відоме, інші свідки органом досудового розслідування не встановлені. Ризик вчинення нових злочинів також грунтується на припущеннях. Окрім цього вважає, що слідчий суддя в порушення кримінального процесуального закону взагалі не обгрунтував свої висновки про неможливість визначення ОСОБА_7 застави як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та достатньо обгрунтував своє рішення.

З наданих суду матеріалів убачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 грудня 2025 року за № 0000763 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

14 лютого 2026 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15 лютого 2026 року повідомлено про підозру за ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2026 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який було продовжено до 14 травня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 8 травня 2026 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 16 липня 2026 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність існування обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та в апеляційній скарзі не оскаржується.

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені ризики об`єктивно існують та не зменшилися, і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, характер протиправної діяльності, її системність, конспіративний спосіб вчинення, використання засобів електронного зв`язку та телеграм-каналів для організації незаконного обігу психотропних речовин, а також значний обсяг вилучених психотропних речовин, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є цілком реальним і об`єктивно виправданим.

Не зменшився і ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного та особу, залучену до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, з огляду на те, що досудове розслідування триває, не всі процесуальні дії завершені, а відтак існує реальна можливість узгодження позицій та впливу на хід кримінального провадження.

При цьому, твердження захисника про те, що особа, яка була залучена до проведення негласних слідчих (розшукових) дій вже допитана і її покази зафіксовані в процесуальних документах, реальне місце проживання даної особи ОСОБА_7 не відоме, не виключає можливості незаконного впливу на цю особу з метою примусити її до зміни показів, враховуючи характер пред`явленої підозри та роль цієї особи у кримінальному провадженні, що зумовлює необхідність її захисту від можливого впливу.

Також обґрунтованим є висновок про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів провадження вбачається не одноразовий, а системний характер інкримінованої діяльності, пов`язаної з незаконним обігом психотропних речовин.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання чи застава, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів чи психотропних речовин слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

Таким чином, законодавець, враховуючи підвищену суспільну небезпечність відповідної категорії злочинів та специфіку незаконного обігу психотропних речовин, прямо передбачив можливість застосування тримання під вартою без альтернативи застави.

З урахуванням характеру інкримінованої діяльності, обсягу вилучених психотропних речовин, наявності обґрунтованих ризиків та даних про обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що визначення застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та досягнення мети запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали апеляційним судом не встановлено, а тому підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, суд, -

постановив:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2026 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Час проголошення повного тексту ухвали 8 год. 27 травня 2026 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4