Провадження № 1-кп/638/774/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеокорнференції)

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0004304 від 14 червня 2024 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, українця, громадянина України, який проходить військову службу за контрактом на посаді: навідник-оператор 1 взводу оперативного призначення 4 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України

в с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження № 0004304 від 14 червня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

Згідно обвинувального акту відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 216 від 24.07.2023 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 НГУ та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 274 від 13.09.2023 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника-оператора 1 взводу оперативного призначення 34 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 25 від 22.01.2024 старший солдат ОСОБА_4 вибув у службове відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ «Хортиця».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє й до теперішнього часу.

Відповідно до вимог статей 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України Про Національну гвардію України, старшого сержант ОСОБА_6 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як зазначається ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїми військовими званнями начальниками є полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України, для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений термін. Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати.

Однак, ОСОБА_4 під час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 НГУ 10.05.2024 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 10.05.2024, приблизно о 09 год. 30 хв., першим заступником командира начальником штабу 1 батальйонної тактичної групи 1 броп НГУ ОСОБА_7 вишикувано особовий склад в пункті тимчасової дислокації підрозділу у АДРЕСА_3 з метою доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження командира 1 БТГр 1 броп НГУ №76 від 10.05.2024, а саме: про те, що до 23.00 10.05.2024 перейти до оборони позиції відділення «Крейда» на північно-східній околиці н.п. Стельмахівка, створити системи вогню, спостереження, інженерних загороджень, виконати інженерне обладнання позицій в обсязі першої черги у урахуванням подальшого ведення флангового та перехресного вогню з дотриманням маскувальних заходів та заходів безпеки.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито відмовився виконувати вказаний наказ, після чого у звязку з відкритою відмовою останнього виконувати усний наказ, старшого солдата ОСОБА_4 залишено п пункті дислокації 1 БТГр 1 броп НГУ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною четвертою статті 408 КК України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду також надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_9 .

Відповідно до змісту вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, щиро покаявся у скоєному і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в обсязі наведеної підозри під час досудового розслідування та у судовому провадженні. Сторонами узгоджено покарання із застосуванянм ст. 69 КК України у виді позбавленян волі строком 2 роки. На підставі статті 62 КК України замінити основне покаранян у виді позбавлення волі строком на два роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник заявили клопотання про відмову у затвердженні угоди у зв`язку з тим, що узгоджені в угоді вид та міра покарання на даний час суперечить інтересам обвинуваченого та просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду в загальному порядку.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання захисника про відмову в затвердженні угоди підтримала. Також вказала, що у зв`язку з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення повертати обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні недоцільно.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд вбачає, що обвинувачений та захисник відмовляються у подальшому затвердженні угоди про визнання винуватості, що відповідно до ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

За таких обставин, зважаючи на обставини, що обвинувачений та захисник відмовляються щодо її затвердження, про що також не заперечує і прокурор, яка також заявила про недоцільність подальшого продовження досудового розслідування, суд доходить до висновку про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості від 17.06.2024, укладеної між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_9 , та необхідність вирішення питання по призначення судового розгляду для проведення судового провадження в загальному порядку.

Також прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні проти призначення судового розгляду обвинувального акту до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до положень статті 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, доходить таких висновків.

Підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Харкова.

Пунктом п`ятим частини третьої статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 .

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.314-316, 472-474 КПК України суд

ухвалив:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 17.06.2024, укладеної між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_9 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004304 від 14 червня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004304 від 14 червня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України на 12 лютого 2026 року о 16 годині 50 хвилин у приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-В.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати учасників кримінального провадження в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1