СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3024/26 пр. № 1-кп/759/913/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: 01.12.2025 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, яке не відбув, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2026 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7, під лавкою поблизу вказаного будинку знайшов поліетиленовий пакет та вирішив взяти його собі для особистого вживання, тим самим незаконно придбав без мети збуту поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін (масою 2, 509 г), яку продовжив зберігати при собі без мети збуту. У подальшому, того ж дня, о 12 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за цією ж адресою, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав поліетиленовий пакет з вказано психотропною речовиною.

Вилучена у ОСОБА_6 порошкоподібна речовина є психотропною речовиною - амфетамін, обіг якої обмежено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список № 2), загальний розмір якої у перерахунку на суху речовину становить великий (2,509 г) (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000р).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши що дійсно 23 січня 2026 року в м. Києві по вул. Гната Юри, 7 під лавкою знайшов у пакетику психотропну речовину - амфетамін, розмір якої не оспорював, яку продовжив зберігати при собі для власного вживання, тобто без мети збуту. Того ж дня, о 12 год 40 хв., за цією ж адресою його зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав вказану психотропну речовину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 23 січня 2026 року, тобто протягом року після засудження за ст. 309 КК України, незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину - амфетамін (маса у речовині - 2,509 г), тобто у великому розмірі, а тому всі ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким, однак пов?язаний з незаконним обігом психотропних речовин у великому розмірі, дані про особу винного, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проте належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин, хоча за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, має утриманців. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 також засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2026 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з якого добровільно сплатив лише 1 000 грн.

Відтак, оскільки після постановлення вироку встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення вказаного попереднього вироку, покарання йому має бути призначено за сукупністю кримінальних правопорушень (ч. 4 ст. 70 КК України). Отже, ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України має бути призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, що обумовлено даними про його особу та наявність утриманців.

Остаточне покарання ОСОБА_7 має бути призначено в порядку ст. ст. 71 та 72 КК України, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року - невідбута частина покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

За відсутності клопотань сторін провадження підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого немає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2026 року, більш суворим у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 та п/п. а-1, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Речові докази: психотропну речовину - амфетамін (маса у речовині - 2,509 г) які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1