СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2103/26
ун. № 759/6111/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні за № 0000637 від 11.03.2026, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території міста Києва, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду міста Києва звернувся слідчий Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , з клопотанням погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Захисник, думку якого підтримав підозрюваний, в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, який на даний час самовільно залишив військову частину, проте має намір повернутися на службу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на раніше не знайому громадянку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, внаслідок чого заволоділи чужим майном.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, але не пізніше 20 години 20 хвилин, 11.03.2026, зустрівся з ОСОБА_8 та відчуваючи скрутне матеріальне становище, не маючи постійного місця роботи, вирішили незаконно заволодіти чужим майно з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки. В подальшому, 11.03.2026 приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 прибули до будинку АДРЕСА_3 та за допомогою балкону на першому поверсі, через дах отримали доступ до металопластикового вікна на другому поверсі, яке веде до приміщення кухні квартири № 24 . Далі, ОСОБА_5 використовуючи раніше заготовлений віконний ключ, із зовнішньої сторони відчинив вікно в приміщенні кухні та разом з ОСОБА_8 проник в середину.

З цією метою, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , прослідували до кімнати, де помітили власницю квартири ОСОБА_9 , ОСОБА_8 маючи при собі предмет, зовні схожий на ніж, який тримав у руці, продемонструвавши його ОСОБА_9 , та висунув реальну вимогу передати йому майно, яке належить останній.

ОСОБА_9 в свою чергу, побачивши в руках ОСОБА_8 предмет, зовні схожий на ніж, сприйняла його як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також можливість отримання тілесних ушкоджень.

Однак, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , а саме: гаманець чорного кольору в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 100 (сто) грн.; мобільні телефони марки «Nokia 1100» в кількості 2 шт.; різноманітні продукти харчування, з якими в подальшому покинули приміщення даної квартири.

11.03.2026 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.03.2026 повідомлено про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке останнє повідомлено в порядку діючого КПК України.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 11.03.2026, протоколами допитів свідків, протоколом допиту потерпіло ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за вчинення якого передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна. Тобто враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, ця обставина вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання підозрюваний може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний, який діє по сьогоднішній день. Тобто, ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні та перебуваючи на волі, буде мати змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

- ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, обґрунтовується тим, що злочин, в якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 вчинений із погрозою застосуванням насильства, можна припустити, що підозрюваний може чинити незаконний вплив на свідків та потерпілу не лише шляхом прохань, а й з використанням погроз чи застосуванням насильства відносно останніх.

- ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, неодружений, є уродженцем іншої області та не має постійного місця проживання, тобто у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні важелі впливу та останній може вчинити повторно кримінальне правопорушення пов`язане із погрозою та/або безпосереднім застосуванням насильства, з корисливих мотивів.

Крім того, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, його репутацію, міцність його соціальних зв`язків, який являється військовослужбовцем, та самовільно залишив місце служби, не одружений, утриманців немає, не судимий.

Також, слідчий суддя приймає до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд з прав людини у п. 36 зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, і досягти мету, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей ст. ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 183-184, 193-194, 196, 369, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні за № 0000637 від 11.03.2026, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 09.05.2026 включно, без визначення розміру застави, взявши його негайно під варту в залі судового засідання, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1