Справа № 161/3060/26
Провадження № 1-кс/161/1228/26
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 13 лютого 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо тяґжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням підозрюваного можливості відчужувати та розпоряджатись ним, для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання у кримінальному провадженні №0000079 від 18.12.2025, а саме: 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що слідчими слідчого управління ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 18.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.12.2025, діючи умисно, надав ОСОБА_7 поради та вказівки з приводу вчинення таємного викрадення чужого майна у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , при цьому вказав розташування сейфу з ювелірними виробами та грошовими коштами, також вказав на час, коли потерпіла ОСОБА_8 буде відсутня за місцем проживання, з метою здійснення в той час крадіжки.

В подальшому, близько 03 год. 50 хв., 05 лютого 2026 року, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, прибув до вказаного домоволодіння, після чого, ОСОБА_7 шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в середину житлового будинку де умисно, таємно, з відому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрав належні ОСОБА_8 : біжутерію, ювелірні вироби, срібні гарнітури, грошові кошти та монету золота «5 Рублей 1898г», внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 2 908 380 гривень 65 копійок, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто в особливо великому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану, в осоливо великому розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_5 вручено 05.02.2026.

Отже, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.

Також, санкцією ч.5 ст.185 КК України передбачено безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У свою чергу відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової влсності 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження належного ОСОБА_5 майна, а також для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання, з метою забезпечення невідворотності покарання, на майно підозрюваного необхідно накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна в якості додаткового покарання, без повідомлення про це підозрюваного, що є необхідним для забезпечення арешту майна, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт, майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання не з`явилися слідчий та прокурор, однак попередньо подали заяву про слухання клопотання у їхній відсутності, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_5 вручено 05.02.2026.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової влсності 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання та для запобігання його передачі або відчуження, а тому клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 167; 170-173, 369-372, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяґжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000079 від 18.12.2025 року на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із позбавленням підозрюваного можливості відчужувати, розпоряджатись ними, для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання, а саме на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1