СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1444/26

ун. № 759/4138/26

19 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0001636 внесеного 11.06.2025 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вищезгадане клопотання, в якому суб`єктом звернення порушено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ключі від нього, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який фактично перебував у користуванні останнього.

Клопотання обґрунтованим тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України (м. Київ, Святошинський район, бульвар Миколи Руденка, 22-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001636 внесеного 11.06.2025 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено групу осіб, які займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах, серед яких є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 .

Факти протиправної діяльності ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, а саме: протоколами за результатами проведення НСРД, висновками експертів та іншими матеріалами у своїй сукупності.

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2026 у справі №759/2984/26, органом досудового розслідування 17.02.2026 під час проведення обшуку автомобіля марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , був вилучений даний транспортний засіб та ключі від нього.

Згідно відомостей реєстраційної картки на транспортний засіб автомобіль марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.02.2026 постановою слідчого, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування є достатньо даних вважати, що вилучений автомобіль відповідає критеріям речових доказів у розумінні статті 98 КПК України, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна надасть змогу для подальшого встановлення обставин, які підлягають доказуванню, а також вирішення питання щодо збереження речових доказів, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту.

У судове засідання слідчий не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив та подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна щодо якого вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положенням ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2026 у справі №759/2984/26, органом досудового розслідування 17.02.2026 під час проведення обшуку автомобіля марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , був вилучений даний транспортний засіб та ключі від нього.

Згідно відомостей реєстраційної картки на транспортний засіб автомобіль марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.02.2026 постановою слідчого, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином, вищезгадане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки містить інформацію, необхідну для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Відповідно до ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0001636 внесеного 11.06.2025 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів, накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ACURA» моделі «MDX» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 та ключі від нього, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1