Справа № 761/2565/26
Провадження № 1-кс/761/2877/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна, яке вилучено 13.01.2026 під час проведення обшуку у автомобілі марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме, на: Iphone 15 Pro Max, модель MU7A3AA/A, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; Iphone 16 Pro Max, модель MY7WK3AE/A, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді інженера ІІ категорії за рахунок посади старшого інженера 3 відділу Управління розвитку та експлуатації безпілотних авіаційних систем Департаменту забезпечення Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Держспецзв`язку), діючи умисно, з метою завдання шкоди обороноздатності України, в період з червня по грудень 2025 року вчинив дії щодо виведення з ладу 35 безпілотних систем, які закуповувались Департаментом забезпечення Держспецзв`язку для потреб складових сектору безпеки і оборони України.

Так, у період з червня по грудень 2025 року ОСОБА_4 був відповідальним від Департаменту забезпечення Держспецзв`язку за приймання від постачальників безпілотних систем, а також за їх зберігання у складських приміщеннях Держспецзв`язку для подальшої передачі до сектору безпеки і оборони України.

У період з червня по грудень 2025 року ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою, діючи на шкоду обороноздатності України, перебуваючи у складських приміщеннях Держспецзв`язку, замінив 30 нових безпілотних систем на аналогічні вживані, неробочі моделі, які мали постачатись для потреб складових сил безпеки і оборони України, чим здійснив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України (далі - ЗСУ), інших військових формувань та завдав шкоду державі на суму близько 10 млн грн. шляхом пошкодження, приведення у неробочий стан засобів, необхідних для виконання поставлених перед ЗСУ та іншими військовими формуваннями завдань.

Також, 05.12.2025 співробітниками Держспецзв`язку було припинено спробу несанкціонованого винесення ОСОБА_4 з території Департаменту забезпечення Держспецзв`язку п`яти безпілотних систем.

З метою уникнення відповідальності за вчинені дії 06.12.2025 ОСОБА_4 намагався перетнути державний кордон України по підробленому відпускному квитку, але був зупинений співробітниками Державної прикордонної служби України.

Водночас в ході виконання доручення оперативним підрозділом встановлено, що у ніч з 09.01.2026 на 10.01.2026 з території російської федерації з використанням орієнтовно семи БПЛА (типу «Шахед») завдано удару по складській та адміністративній будівлі Департаменту забезпечення Держспецзв`язку, під час якого було пошкоджено та знищено адміністративні будівлі, рухоме та нерухоме майно Держспецзв`язку. При цьому, да наявною інформацією епіцентром вказаних дронових ударів були саме адміністративні будівлі, де зберігалися неробочі та бувші у використанні (ймовірно замінені ОСОБА_4 ), а також 5 нових безпілотних систем (які напередодні ОСОБА_4 намагався незаконно винести зі складу), в тому числі й фінансова та облікова документація до них.

За наявною інформацією вказаний дроновий удар можливо був здійснений за сприяння ОСОБА_4 , який міг надати координати зазначених споруд на виконання вказівок співробітників спецслужб російської федерації, діючи при цьому з різних мотивів.

Відповідно до повідомлення оперативного підрозділу СБ України від 13.01.2026 №30/2/4-56 встановлено, ОСОБА_4 , який причетний до вказаної вище протиправної діяльності та використовує автомобіль марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно вказаного повідомлення, серед іншого, отримано інформацію, що у вказаному автомобілі ОСОБА_4 зберігаються речі, предмети та документи, які можуть мати значення для досудового розслідування та у подальшому бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також, у повідомленні оперативного підрозділу СБ України зазначено, що вказаному вище фігуранту провадження ОСОБА_4 стало відомо про здійснення досудового розслідування кримінального провадження де останній є фігурантом, у зв`язку з чим ним планується знищити предмети, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень у зазначеному вище кримінальному провадженні.

Тобто, із повідомлення оперативного підрозділу СБ України встановлено, що у автомобілі, марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться речі, предмети та документи, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно із реєстраційною інформацією автомобіль марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 , на праві власності належить ОСОБА_5 .

Беручи до уваги достатності підстав вважати, що речі, предмети та документи, які знаходяться у автомобілі марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який фактично використовує ОСОБА_4 зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також те, що вказане майно, може бути знищене, 13.01.2026 у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні слідчим ГСУ СБ України, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук автомобіля марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: Iphone 15 Pro Max, модель MU7A3AA/A, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; Iphone 16 Pro Max, модель MY7WK3AE/A, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 .

13.01.2026 слідчим Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 винесено постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом.

29.01.2026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який проведено у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Відтак, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 02.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 191 КК України.

13.01.2026 у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні слідчим ГСУ СБ України, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук автомобіля марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: Iphone 15 Pro Max, модель MU7A3AA/A, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; Iphone 16 Pro Max, модель MY7WK3AE/A, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 .

13.01.2026 слідчим Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 винесено постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом.

29.01.2026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , який проведено у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Так, звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 від 13.01.2026 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 13.01.2026, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно яке вилучене 13.01.2026 під час проведення обшуку у автомобілі марки «BMW» моделі «XM», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме, на:

-Iphone 15 Pro Max, модель MU7A3AA/A, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

-Iphone 16 Pro Max, модель MY7WK3AE/A, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1