провадження №1-кп/947/648/26
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0001184 від 01.10.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , її захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадженні №0001184 від 01.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду, прокурором подані клопотання про продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

1. Клопотання прокурора.

В обґрунтування клопотань, прокурор зокрема зазначив:

-) щодо ОСОБА_3 , що остання обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Стверджував, що обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень та застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України є зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема, протоколами допитів потерпілого, свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду предмета, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вважав, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила тяжкий злочин, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик можливого переховування від суду є те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною (позбавлення волі від 5 до 8 років) дає підстави вважати, що остання може переховуватись від суду.

Заявляв, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваної дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_3 , яка на теперішній час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаною та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та враховуючи те, що ОСОБА_3 , раніше судима, розуміє суворість призначеного покарання.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_3 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілого, свідків, які викривають її, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. Оскільки вказані особи на теперішній час судом не допитані.

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_3 може вдатись до спроб перешкоджання кримінальному провадженню, а саме не прибувати до прокурора, слідчого судді, суду вчасно, тим самим затягувати строки судового розгляду.

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Обвинувачена ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки будучи засудженою за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні нового злочину проти власності. Також, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована та джерела доходів останньої невідомі, а тому не виключаються спроби повторного вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Вважав, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, вбачається доцільним покладення на ОСОБА_3 передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, наголошував про достатні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 , оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України і її належної поведінки.

Посилаючись на викладене, просив: 1) продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 по 08:00 год., строком на 60 днів; 2) покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 по 08:00 год. наступного дня; прибувати до суду за першою вимогою; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-) щодо ОСОБА_4 , що останній обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Стверджував, що обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень та застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України є зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема, протоколами допитів потерпілого, свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду предмета, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вважала, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик можливого переховування від суду є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною (позбавлення волі від 5 до 8 років) дає підстави вважати, що остання може переховуватись від суду.

Заявляв, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 , який на теперішній час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше судимий та обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину на території Приморського району м.Одеса, розуміє суворість призначеного покарання.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілого, свідків, які викривають її, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. Оскільки вказані особи на теперішній час судом не допитані.

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб перешкоджання кримінальному провадженню, а саме не прибувати до суду вчасно, тим самим затягувати строки розумного розгляду, так як будучи громадянином РФ може виїхати за межі України.

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні нового злочину проти власності. Також, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та джерела доходів останнього невідомі, а тому не виключаються спроби повторного вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Вважав, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, вбачається доцільним покладення на ОСОБА_4 передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, наголошував про достатні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України і її належної поведінки.

Посилаючись на викладене, просив: 1) продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 по 08:00 год., строком на 60 днів; 2) покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 по 08:00 год. наступного дня; прибувати до суду за першою вимогою; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

2. Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник, під час судового засідання, проти клопотання прокурора не заперечували. В той же час, просили врахувати, що обвинувачена працевлаштувалася до КП «ЖКС Порто Франківський» (дільниця №4) та зараз проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому через режим роботи, просили змінити адресу домашнього арешту та період перебування вдома, зокрема з 20:00 год. до 05:00 год. наступного дня.

Обвинувачена ОСОБА_4 та його захисник, під час судового засідання, проти клопотання прокурора не заперечували. В той же час, також просили врахувати, що обвинувачений працевлаштувався до КП «ЖКС Порто Франківський» (дільниця №4) та зараз проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому через режим роботи, просили змінити адресу домашнього арешту та період перебування вдома, зокрема з 20:00 год. до 05:00 год. наступного дня.

3. Передумови та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2025 року, обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, строком до 17.02.2026 року, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Під час зміни запобіжного заходу, судом був врахований лише ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п.п.3 - 5 ч.1 ст.177 КПК України судом не оцінюються, оскільки сторона обвинувачення безпідставно, не враховуючи попередню ухвалу суду, без подання додаткових доказів, про них заявляє.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати, а саме:

-) щодо ОСОБА_8 , переховуватись від суду, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачена ОСОБА_8 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо ОСОБА_4 , переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, суд враховує, що обвинувачені змінили адресу проживання та працевлаштувалися.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України дозволяють суду продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останні раніше вказаний запобіжний захід не порушував.

При цьому, відповідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробі переховуватися від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 194, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 13 квітня 2026 року включно.

3. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 20:00 год. до 05:00 год. наступного дня, без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

4. Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню №0001184 від 01.10.2025 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Роз`яснити обвинуваченим положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

6. Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Одеське РУП №1 ГУНП в Одеській області, якому направити копію цієї ухвали для виконання.

7. Строк дії цієї ухвали з 13 лютого 2026 року до 13 квітня 2026 року включно.

8. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1