КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/513/26

провадження №1-кс/133/132/26

23.02.2026 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000024 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000024 від 19.02.2026 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000024 від 19.02.2026 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що про дату і час розгляду клопотання належним чином повідомленні дізнавач та прокурор, які в судове засідання не з`явились та подали заяви, в яких просять суд розглянути клопотання без їх участі, його підтримують і простять задольнити у повному обсязі. В судове засідання викликана особа, в якої вилучено майно, але вона в судове засідання не зявилась, заяв та клопотань не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. У зв`язку з викладеним, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Зі змісту клопотання та доданих до нього письмових доказів встановлено, що 19.02.2026 в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено речовину рослинного походження в прозорому пакеті, яку було поміщено до спец. пакету НПУ WAR1211607 на якому здійснені відповідні надписи та підписи понятих.

Відомості за вказним фактом 19.02.2026 внесено до ЄРДР за № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

19.02.2026 слідчим складено постанову, якою вищевказані речі, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні дізнавач зазначає, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, оскільки може містити в собі наркотичні засоби або психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори, а тому відповідає критеріям, передбаченим п.п. 1, 2, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до клопотання письмові докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені строки звернення до суду дізнавачем дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчому судді надані достатні докази, які вказують на обґрунтованість клопотання про арешт майна, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 19.02.2026 внесено відомості за № 0000024 за ч. 1 ст. 309 КК України; копією рапорту поліцейського від 19.02.2026; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595388 від 18.02.2026 складеного відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; копія протоколу огляду місця події від 19.02.2026; постановою про приєднання до провадження речових доказів від 19.02.2026.

Дізнавачем у клопотанні доведено, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для належної правової кваліфікації вчиненого діяння, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також доведено, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідне з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Тимчасово вилучене майно за своїми критеріями дає достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача про накладення арешту на майно з позбавленням права володіння, користування та розпорядження майном з метою збереження речових доказів.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права володіння, користування та розпорядження майном з метою збереження речових доказів на майно, виявлене та вилучене під огляду місця події 19.02.2026, у кримінальному провадженні № 0000024 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме на:

- на речовину рослинного походження в прозорому пакеті.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були при проголошені ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_6

23.02.2026