Житомирський апеляційний суд
Справа №294/290/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/41/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

заявника ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режими відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження № 294/290/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 та відповідальних осіб Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою від 13.02.2025,

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Чуднівської окружної прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчиненя поліцейськими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , керівником злочинної організованої групи осіб села Вільха ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 135 , ст.136, ч.2 ст.256, ст.442, ст.149, ст.197-1, ст.181, ст.146 КК України згідно заяви від 13.02.2025. Постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати звільнити її дочку з місця примусового утримання, а також щодо невиконання ухвали слідчого судді про призначення їй адвоката. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтовано, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на вимоги ст.214 КПК України щодо безальтернативного внесення до ЄРДР заяв про кримінальне правопорушення. Вказує, що в її заяві про злочин зазначено час, спосіб, конкретних осіб та короткий виклад обставин вчинення ними кримінальних правопорушень. Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано її клопотання від 06.05.2025 року про долучення доказів. Посилається на те, що її не було належним чином повідомлено про судове засідання 17.12.2025 року, а тому розглянувши скаргу без її участі слідчий суддя порушив її право на доступ до правосуддя.

До своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 долучила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що судовий розгляд було проведено без її участі, копію оскаржуваної ухвали від 17.12.2025 року вона отримала поштою 08.01.2026 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин.

Ухвалою слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 та відповідальних осіб Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в порядку ст.303, 304 КПК України за її заявою від 13.02.2025.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_7 від 13.02.2025 не містить викладу жодних фактичних даних та обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена без її участі, її копію остання отримала поштою 08.01.2026, а апеляційну скаргу подала 13.01.2026.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядком його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене також узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07.10.2022 у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13.10.2022 у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22).

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, в заяві про кримінальні правопорушення від 13.02.2025, поданої до Чуднівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 просила внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.135, ст.136, ч.2 ст.256, ст.442 КК України, вчинені на її думку поліцейськими ВП №5 ЖРУП ГУНП в Житомирській області слідчим ОСОБА_9 , оперуповноваженим ОСОБА_10 , та про кримінальні правопорушення, передбачені ст.149, ст.197-1, ст.181, ст.146 КК України, вчинені на її думку керівником секти села Вільха ОСОБА_11 ..

Дана заява ОСОБА_7 була прийнята прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 (а.п. 8-14), що спростовує доводи апелянта про порушення вимог ст.214 КПК України.

Проте, слідчій суддя вважав, що вказана заява ОСОБА_7 за своїм змістом не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень вказаними в її заяві особами, а тому підстав для внесення її до ЄРДР не має.

Також слідчий суддя зазначив, що будь-яких інших обставин (відповідних доказів) щодо наявності факту події правопорушень та причетності до них певних осіб ОСОБА_7 не надала, і в матеріалах провадження вони відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_7 не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність складу злочину та підтверджують реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не враховано зміст її заяви про кримінальне правопорушення від 13.02.2025, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки слідчим суддею надано оцінку змісту вказаної заяви та зазначено, що вона не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про кримінальні правопорушення.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не враховано її клопотання про долучення доказів від 06.05.2025, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказані докази ( відео, лист Житомирської ОВА від 06.03.2025 та копія ухвали слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 02.05.2025, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за її заявою від 22.01.2025 відносно прокурора ОСОБА_8 ) не впливають на правильність висновків слідчого судді та не свідчать про вчинення кримінальних правопорушень особами, зазначеними у її заяві про кримінальні правопорушення від 13.02.2025.

Посилання апелянта на те, що їй не було забезпечено захисника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді від 08 вересня 2025 року було доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката ОСОБА_7 , однак вказана ухвала не була виконана, оскільки ОСОБА_7 має статус заявника, а тому для залучення адвоката (представника) повинна була самостійно звернутися до центру з надання безоплатної правничої допомоги (а.п.77,80,83), чого остання не зробила ні під час розгляду справи слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду.

Доводи апелянта про те, що її не було повідомлено про судове засідання 17.12.2025 року, чим порушено її право на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, судовий розгляд скарги ОСОБА_7 неодноразово відкладався слідчим суддею саме за клопотанням останньої, яка була присутня в судових засіданнях, та заявниця повідомлялася про судові засідання належним чином. Зокрема ОСОБА_7 була присутня у судових засіданнях 04.09.2025, 30.09.2025 та 20.10.2025, у яких заявляла клопотання про надання захисника із країн Європейського Союзу, а також заявляла відвід слідчому судді. В судове засідання 08.12.2025 року, будучи належним чином повідомленою про судове засідання ОСОБА_7 не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, а судова повістка на 17.12.2025 року була їй направлена поштою 10.12.2025 року.

Водночас, згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає порушення прав ОСОБА_7 слідчим суддею.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 та відповідальних осіб Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою від 13.02.2025, без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: