Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/107/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/368/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 2 ст.113 КК України,

застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_8

захисник-адвокат - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, з 17 год. 03 хв. 21.01.2026 хв. до 21.03.2026 включно, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 здійснив усі дії, спрямовані на вчинення диверсії, а саме знищення адміністративної будівлі Подільської районної ради та розташованого в ній пункту «Незламності» шляхом підпалу, однак кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі підозрюваного - оперативним ліквідуванням осередку займання співробітниками Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Надані стороною обвинувачення докази, а саме: протоколи огляду місця події від 20.01.2026, відповідь оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого від 21.01.2026, протокол огляду місця події від 21.01.2026, протокол обшуку у невідкладних випадках від 21.01.2026, в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України.

Ризики, які наведені слідчим в клопотанні та підтримані прокурором у судовому засіданні, які передбачені п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеними.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено, оскільки не наведено перелік свідків, в тому числі потенційних, на яких би міг впливати підозрюваний.

При застосуванні відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 , не одружений, не має утриманців, постійного місця проживання, до затримання працював, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я відносно підозрюваного сторонами не надавались, відсутність відомостей про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, у вчиненні якого він підозрюється.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Кропивницького від 3.01.2026, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора на підставі ч.2 ст. 194 КПК України, підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з-під варти у залі суду.

Зазначає, що ухвалу слідчого судді отримав 30.01.2026, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.

Зазначає, що особу з якою обмінювався повідомленнями ОСОБА_7 особисто не знав, а також виходячи зі змісту отримуваних повідомлень від адресата, особистої необізнаності в питаннях виконання завдань покладених на державні органи, що є підвідомчими МВС України, підозрюваний мав усі підстави вважати, що отримує інформацію та завдання від співробітника СБУ.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_7 розповідав про те, що спілкується зі співробітниками СБУ, яким надано підозрюваному інформацію про те, що у зазначеному ним приміщенні перебувають терористи, що виконують задачі відповідно до доручень рф. Відповідно до отриманих завдань, ОСОБА_7 вважав, що вчиняє дії спрямовані на знешкодження сил країни агресора.

Вважає, що дії підозрюваного не містять ознак суб`єктивної сторони диверсії, а саме прямого умислу на здійснення дій спрямованих на ослаблення державної цілісності.

Окрім того, відповідно до змісту ухвали слідчого судді, в діях ОСОБА_7 вбачається склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чи пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. Разом з цим, підозра по ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_7 не оголошувалась і при матеріалах клопотання відсутня. Слідчий суддя вийшов за межі наданих КПК та обрав відносно підозрюваного винятковий запобіжний захід з урахуванням злочину, який підозрюваному навіть не інкримінується.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 21.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України.

22.01.2026, у порядку та в строки передбачені 277 КПК України, слідчим повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України, 17 год. 03 хв. о 21.01.2026 хв., затримано ОСОБА_9 на підстав ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, з 17 год. 03 хв. 21.01.2026 хв. до 21.03.2026 включно, в межах строку досудового розслідування.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.113 КК України,а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази, а саме: протоколи огляду місця події від 20.01.2026, відповідь оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого від 21.01.2026, протокол огляду місця події від 21.01.2026, протокол обшуку у невідкладних випадках від 21.01.2026, в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.113 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі.

Слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, утриманців немає.

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що доводи сторони захисту, що іншої версії події і мету вчинку ОСОБА_9 , мають перевірятись саме органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Відповідно до п 1 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Таким чином, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст.368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, апеляційні доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони з великою вірогідністю можуть виявитися недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Стосовно доводів сторони захисту, що підозра по ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_7 не оголошувалась і при матеріалах клопотання відсутня, тому слідчий суддя вийшов за межі наданих КПК та обрав відносно підозрюваного винятковий запобіжний захід з урахуванням злочину, який підозрюваному навіть інкримінується.

Колегія суддів вважає слушним посиланням сторони захисту щодо вищезазначеного.

З матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, серед іншого, послався на статтю КК України, за якою особі у встановленому законом порядку повідомлення про підозру не вручалось.

Відповідно до положень ст.276, 277 КПК України межі судового розгляду при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу визначаються змістом та обсягом повідомленої підозри.

Слідчий суддя зобов`язаний розглядати клопотання в межах, визначених прокурором, і не має права самостійно інкримінувати інші злочини.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що зазначена неточність не вплинула на висновки слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України, за якою ОСОБА_7 належним чином повідомленого підозру, а також враховано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, із ухвали слідчого судді необхідно виключити посилання на ч.2 ст.194 КК України з описової та мотивувальної частини ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026, у зв`язку з тим, що підозра ОСОБА_7 за вказаним кримінальним правопорушенням не оголошувалась.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 181, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Виключити посилання на ч.2 ст.194 КК України з описової та мотивувальної частини ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 23.01.2026, у зв`язку з тим, що підозра ОСОБА_7 за вказаним кримінальним правопорушенням не оголошувалась.

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4