Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/2292/25

Провадження № 11-кп/4815/366/26

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі

відеоконференції),

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000595 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 грудня 2025 року стосовно

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Остріїв Млинівського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК)

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Великий Олексин Рівненського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК,

у с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року визнано винними та засуджено:

- ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК на 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб;

- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 жовтня 2021 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 у період часу з 07.09.2024 по 11.09.2024, перебуваючи у Державній установі (далі - ДУ) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , організував незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут його співучасником ОСОБА_7 у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (№ 76)», розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , тобто місці позбавлення волі утримуваних там осіб, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, керував підготовкою та вчиненням відповідних протиправних дій.

Так, 07.09.2024, перебуваючи у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи мобільний телефон марки «Redmi 6A», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № НОМЕР_3 , у ході телефонної розмови, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_7 у не законний спосіб придбати наркотичний засіб, обіг якої обмежено - бупренорфін, після чого, використовуючи послуги поштового оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », надіслати цей наркотичний засіб разом з іншими речами та продуктами харчування, приховавши у них, у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (№ 76)» для подальшого його розповсюдження серед засуджених цієї виправної колонії.

На виконання досягнутої із ОСОБА_6 домовленості про передачу наркотичного засобу у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (№ 76)», ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , у не встановленому досудовим розслідуванням місці 07.09.2024 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, масою 0,027 г, у формі таблеток, з метою його збуту шляхом пересилання поштою у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (№ 76)». Надалі, діючи на виконання досягнутої із ОСОБА_6 домовленості про передачу наркотичного засобу у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (№ 76)», приховав у начинці вафельних трубочок 14 таблеток із вмістом наркотичного засобу бупренорфін, після чого, зберігаючи при собі, переніс до приміщення відділення № НОМЕР_4 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_5 , де о 12 год 05 хв 08.09.2024, користуючись послугами поштового оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », разом з продуктами харчування незаконно переслав від свого імені на ім`я ОСОБА_10 на адресу: АДРЕСА_4 , ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » згідно товарно-транспортної накладної (далі - ТТУ) № 0892.

Близько 14 год 45 хв 11.09.2024 під час огляду цього поштового відправлення після його надходження у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за вказаною вище адресою, працівниками установи виявлено приховані в продуктах харчування - у середині вафельних трубочок, 14 таблеток, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, масою 0,027 г, які вилучено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить цей вирок скасувати, перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 307 КК на ст. 309 КК, виключити застосування ст. 71 КК, та призначити більш м`яке покарання, з урахуванням строку перебування під вартою та відсутності умислу на збут, або змінити вирок, істотно пом`якшивши покарання.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що відсутні докази мети збуту у його діях, оскільки сама по собі передача або пересилання наркотичного засобу не є безумовним доказом мети збуту, тобто неправильна кваліфікація за ч. 2 ст. 307 КК. Обвинувачений вказав, що відсутні такі докази як кошти або їх передача, відсутні домовленості про продаж, відсутні покупці, дані про отримання прибутку, докази розповсюдження серед інших засуджених, оскільки наркотичний засіб було переслано конкретній особі

Зазначив, що ці таблетки були придбані та переслані до того, як він дізнався, що це наркотики, а про те, що це контрольований наркотичний засіб він дізнався лише через місяць після пересилання, коли розпочав програму замісної підтримуючої терапії.

Також вважає, що місцевий суд не правильно застосував положення ст. 71 КК при призначенні йому покарання за сукупністю вироків, не мотивувавши чому приєднав один місяць.

Крім того, зазначив, що призначене йому покарання є надто суворим, судом не враховано те, що він частково визнав вину, відсутні будь-які негативні наслідки, обсяг наркотичного засобу є незначним, фактично шкода не настала.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати цей вирок, оскільки місцевим судом не враховано, що він перебуває у місцях позбавлення волі з 18.10.2020, його клопотання про виклик свідка було відхилено.

Зауважив також, що він виявив бажання вступити до лав ЗСУ, пройшов військово-лікарську комісію у слідчому ізоляторі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні скарги, захисників-адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги своїх підзахисних та просили їх задоволити, міркування прокурора ОСОБА_5 щодо законності та вмотивованості оскаржуваного вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 цієї статті передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, ставлячи вимогу про зміну кваліфікації злочину та закриття кримінального провадження, стороною захисту не було заявлено клопотання про повторне дослідження доказів із зазначенням підстав для такого дослідження.

Тому колегія суддів приймає до уваги докази, безпосередньо досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду, не даючи їм іншої оцінки, ніж надав місцевий суд.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції повною мірою дотримався зазначених вимог закону, а його висновки щодо винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Зокрема, відповідно до дослідженого місцевим судом протоколу огляду місця події - приміщення приймання та видачі посилок і передач ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.09.2024, при огляді посилки, доставленої кур`єром ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », серед продуктів харчування, у середині вафельних трубочок, було виявлено поліетиленовий згорток із замотаними у ньому 14 білими таблетками. Відповідно до ТТН № 0892 на цій коробці, відправником зазначено - « ОСОБА_7 », одержувач - « ОСОБА_10 ».

Згідно з висновком експерта № КСЕ-19/118-24/11164-НЗПРАП від 08.10.2024, вилучені 14 таблеток містять у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,027 г.

Також місцевим судом були досліджені письмові докази на підтвердження факту відправлення зазначеного поштового відправлення саме ОСОБА_7 - протокол огляді інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 01.10.2024, протокол огляду відеозапису від 22.11.2024, наданого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а також документи, надані ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на виконання ухвали про тимчасовий доступ.

Окрім того, суд дослідив протокол тимчасового доступу від 10.12.2024 - доступу до мобільних телефонів, які були вилучені у ОСОБА_6 під час його перебування у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зокрема мобільний телефон «Редмі» з сім-карткою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № НОМЕР_5 , щодо якого проводились негласні слідчі (розшукові) дії, протокол огляду цього мобільного телефону від 17.12.2024, протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 12.12.2024, в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Нокіа» із сім-карткою НОМЕР_6 .

При цьому місцевий суд установив, що зазначений номер не одноразово контактував із номером мобільного телефону НОМЕР_5 , який вилучено у ОСОБА_6 , з приводу придбання та відправлення таблеток з бупренорфіном, що стверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

Також судом досліджено протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за № стосовно ОСОБА_6 , згідно з яким у період з 07.09.2024 по 12.09.2024 зафіксовані розмови з абонентом НОМЕР_6 , тобто ОСОБА_7 , щодо придбання, приховання у вафельних трубочках таблеток з наркотичним засобом, перерахування коштів, обговорення місця доставки - виправної колонії, виявлення факту приховання наркотичного засобу працівниками виправної колонії та інші розмови.

Згідно з висновком за результатами проведення криміналістичної експертизи відеозвукозапису від 02.01.2025, на досліджуваних фонограмах негласних слідчих (розшукових) дій зафіксоване усне мовлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Окрім того, відповідно до інформації АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 13.11.2024 про рух коштів по банківській картці, яку ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 для перерахунку коштів, встановлено надходження 07.09.2024 2720 грн, що відповідає розміру коштів, який був обумовлений обвинуваченими.

Сукупність вказаних доказів «поза розумним сумнівом» доводять наявність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_7 , що йому не було відомо про те, що придбані та надіслані ним таблетки є наркотичним засобом бупренорфіном.

Також колегія суддів зауважує, що за усталеною судовою практикою незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи.

Незаконне пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів - це незаконне переміщення їх у просторі шляхом відправлення поштою, багажем, посильним або в інший спосіб з одного місця в інше в межах території України. При цьому злочин вважається закінченим з моменту оформлення і відправлення посилки, багажу, листа, бандеролі з цими засобами або речовинами незалежно від того, отримав їх адресат чи ні.

Окрім того, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Як правильно покликався місцевий суд, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, може свідчити відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, інші обставини, а саме великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування, поведінка суб`єкта злочину тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним вчинення ОСОБА_7 незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб.

Також докази у цьому кримінальному провадженні свідчать про доведеність вчинення ОСОБА_6 організації незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що місцевим судом не було допитано свідка за його клопотанням, то як пояснив прокурор під час апеляційного розгляду, цей свідок був свідком сторони захисту, однак захисником не була забезпечена його участь у судовому засіданні.

Колегія вважає також, що покарання, призначене місцевим судом обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повною мірою відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність, а саме статтям 50, 65 КК, якими визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК, згідно якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, як було установлено місцевим судом, ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому у цьому кримінальному провадженні злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 2 місяці за ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 28.07.2023, а тому, за сукупністю вироків, до цього вироку місцевий суд частково приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.10.2021.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для його зміни/скасування та задоволення апеляційних вимог обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошенн, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - протягом цього ж строку з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3