КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2516/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатековторсировина» - адвоката ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНЦ ЗАПРАВКА» - адвоката ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» - адвоката ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «В.12» - адвоката ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Миргородкурорт» - адвоката ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммо Груп» - адвоката ОСОБА_11 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ» - адвоката ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРБА ШОП» - адвоката ОСОБА_13 , Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» - адвоката ОСОБА_14 , Приватного акціонерного товариства «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКТУРИСТ» - адвоката ОСОБА_14 , Акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬТУРИСТ» - адвоката ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_15 ,

представників власників майна ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року.

1. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2Л;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 40, який розташований за адресою: Закарпатська обл., Свалявський р-н., с. Поляна, вулиця Курортна, будинок 1а.

2. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Фарба.Шоп" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 080, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б.

3. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Укрпрофтур» , а саме на:

- 54/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 5;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 2.

4. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Інвест Груп Ірпінь" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 105-б.

5. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "БРБ ФУД" , а саме на:

- 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

6. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Закарпатековторсировина" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3.

7. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Канц заправка" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Медова, будинок 5-Б.

8. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "В.12" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12.

9. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Іммо груп" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, будинок 21.

10. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ЗАТ "Тернопільтурист", , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Тернопільська обл., Борщівський р., смт. Скала-Подільська, вулиця Грушевського, будинок 114;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Будного С., будинок 1.

11. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Івано-Франківськтурист», , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Верховинський р., смт. Верховина, вулиця Поповича, будинок 9;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 236, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський р., м. Косів, вулиця Над Гуком, будинок 15;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 040, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р., м. Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 140а.

12. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ "Миргородкурорт" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: Полтавська обл., Миргородський р., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 13.

Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представники ТОВ «Закарпатековторсировина» - адвокат ОСОБА_6 , ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» - адвокат ОСОБА_7 , ТОВ «БРБ ФУД» - адвокат ОСОБА_8 , ТОВ «В.12» - адвокат ОСОБА_9 , ПрАТ «Миргородкурорт» - адвокат ОСОБА_10 , ТОВ «Іммо Груп» - адвокат ОСОБА_11 , ТОВ «ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ» - адвокат ОСОБА_12 , ТОВ «ФАРБА ШОП» - адвокат ОСОБА_13 , ПрАТ «Укрпрофтур» - адвокат ОСОБА_14 , ПрАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКТУРИСТ» - адвокат ОСОБА_14 , АТ «ТЕРНОПІЛЬТУРИСТ» - адвокат ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" - адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2025 року, скасувати її в частині накладення арешту на майно: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Медова, будинок 5-Б, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001170в частині накладення арешту на майно, власником якого є ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" код ЄРДПОУ 44304057: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Медова, будинок 5-Б.

Представник ТОВ "Закарпатековторсировина" - адвокат ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Закарпатековторсировина" , а саме об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3; встановлення заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна. Також просив постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Закарпатековторсировина" , а саме об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3; встановлення заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Представник ТОВ "В.12" - адвокат ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "В.12" , а саме на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12, а також заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна. Також просив постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "В.12" , а саме на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12; заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Представник ТОВ "ФАРБА.ШОП" - адвокат ОСОБА_13 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2025 року, скасувати її в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно власником якого є ТОВ "Фарба.Шоп" , а саме об`єкт нерухомого майна (приміщення дільниці №2 (корпус об`єднаних котелень)) за реєстраційним номером 080, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Фарба.Шоп" , а саме об`єкт нерухомого майна (приміщення дільниці №2 (корпус об`єднаних котелень)) за реєстраційним номером 080, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б.

Представник ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" - адвокат ОСОБА_12 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її в частині задоволення клопотання прокурора щодо накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ", а саме об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 105-б, а також заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна. Також адвокат ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 щодо накладення арешту із з забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ", а саме об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 105-б, а також заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Представник ТОВ "БРБ ФУД" - адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її в частині накладення арешту на майно ТОВ "БРБ ФУД" та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно ТОВ "БРБ ФУД".

Представник ТОВ "ІММО ГРУП" - адвокат ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування нерухомим майном, яке на праві власності належить ТОВ "ІММО ГРУП" (об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, будинок 21) та заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити повністю.

Представник ПрАТ "Укрпрофтур", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ "Івано-Франківськтурист" - адвокат ОСОБА_14 в поданих апеляційних скаргах просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2025 року, якою накладено арешт на майно ПрАТ "Укрпрофтур", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ "Івано-Франківськтурист" та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Представника ПрАТ лікувально - оздоровчих закладів "Миргородкурорт" - адвокат ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора та накладено арешт із забороною відчуження розпорядження та користування на майно, власником якого є ПрАТ "Миргородкурорт", а саме: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: Полтавська обл., Миргородський р., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 13, та заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна. Також адвокат ОСОБА_10 просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №000 від 20.08.2019 року, в частині накладення арешту на нерухоме майно ПрАТ «Миргородкурорт», .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" - адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки винесена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та з грубим порушенням законних прав та інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "КАНЦ ЗАПРАВКА", майно якого було арештовано вищезазначеною ухвалою.

Більше того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду ОСОБА_19 від 19.07.2023 року у справі № 757/30553/23-к, знов було накладено арешт на вищезгадане майно, але ухвалою Київського апеляційного суду від 02.10.2023 року ухвала суду першої інстанції була скасована як незаконна.

В подальшому, 20.03.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_20 у справі № 757/8003/24-к, знов було накладено арешт на вищезгадане майно. Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року ухвала суду першої інстанції скасована та постановлена нова ухвала, якою клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно.

Але ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_21 у справі № 757/19692/25-к знов було накладено арешт на вищезгадане майно. Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.08.2025 року ухвала суду першої інстанції скасована, а в клопотанні прокурора відмовлено. Колегія суддів звернула увагу, що КПК України не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на теж саме майно та з тих самих підстав, щодо якого вирішено питання про його арешт.

Також, власник майна ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» звернулось зі скаргою про недобросовісну поведінку прокурора до Ради бізнес-омбудсмена (Рада) (скарга №510). В рамках розгляду скарги Рада звернулась до Офісу Генерального прокурора України (ОГП) з листом № 3851 від 21.08.2025 року. В подальшому 23.09.2025 року відбулась зустріч у форматі експертної групи з представниками ОГП, за результатом якого з боку ОГП було висловлено згоду з тим, що звернення прокурора із аналогічними клопотаннями про накладення арешту на нерухоме майно за відсутності нових доказів, які б свідчили про причетність скаржника до обставин кримінального провадження, не є доцільними.

Представник власника майна також звертався через портал «СтопТиск» зі скаргою на порушення прав та інтересів ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА». За результатами розгляду скарги отримано лист № 31/1/2-43544-20 від 14.10.2025 про відсутність накладених арештів на майно ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» в рамках кримінального провадження №0001170 та відсутності у провадженні Печерського районного суду міста Києва жодних клопотань сторони обвинувачення про арешт майна ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА».

Але 06.02.2026 року в реєстрі судових рішень з`явилась ухвала слідчого судді Печерського районного суду ОСОБА_22 від 05.11.2025 року у справі №757/54885/25-к про накладення арешту на майно ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Тобто, це четверта ухвала про арешт майна добросовісного набувача ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» в кп №0001170, що вказує на систематичне зловживання своїми правами органом досудового розслідування.

Також, слідчим суддею не враховано та не досліджено, що право власності ТОВ «АМАРКОРД-АЛЕКС» набуто в результаті відкритого аукціону у відповідності до діючого на той час законодавства України та гроші за вищезазначене майно повністю сплачені згідно результатів торгів. В подальшому ТОВ «АМАРКОРД-АЛЕКС» цілком правомірно заснувало інше товариство та сформувало статутний капітал ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА» за рахунок власного нерухомого майна.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено, в чому полягала незаконність набуття права власності ТОВ «АМАРКОРД-АЛЕКС» на майно, оскільки результати відкритих торгів не визнавалися недійсними в судовому порядку. Будь-якої аргументації незаконності в ухвалі не наведено.

Також в ухвалі слідчого судді від 05.11.2025 про накладення арешту на майно не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявність яких є обов`язковою умовою застосування арешту майна. Замість цього, в ухвалі застосовано формальне передруковування змісту статей КПК без застосування їх вимог саме до майна, що належить ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА».

Більше того, арешт на майно вже накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року з цією самою метою - збереження речових доказів.

В тексті оскаржуваної ухвали від 05.11.2025 року зазначено про те, що слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені в ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити відчужувати, розпоряджатися та використовувати зазначено майно, чим фактично заборонив здійснювати підприємницьку діяльність ТОВ «КАНЦ ЗАПРАВКА».

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" є юридичною особою, яка володіє майном на території України для проведення подальшої підприємницької діяльності, перераховує податки до бюджету, та для якого заборона розпорядженням та користуванням даним майном унеможливлює подальшу підприємницьку діяльність та призведе до банкрутства підприємства і так в нелегкі часи для бізнесу.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не дослідив та не зазначив, яку роль належне ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" на праві власності майно відіграє у процесі доказування, які конкретно відомості, сліди злочину містить, які слідчі дії необхідно провести відносно нього і які перешкоди чинить власник, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, як і не обґрунтовано, яким саме чином накладення арешту на майно та заборона користуватись власнику майна сприятиме досягненню цілей кримінального провадження.

Не дослідження вищезазначених обставин під час розгляду в суді першої інстанції вказує на неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "Закарпатековторсировина" - адвокат ОСОБА_6 зазначає, що в даному випадку слідчий суддя, який постановив оскаржувану ухвалу про арешт об`єкту нерухомого майна, належного ТОВ «Закарпатековторсировина», помилково не звернув увагу на те, що вагомі об`єктивні дані, які б підтверджували набуття відповідного об`єкту нерухомого майна кримінально протиправним шляхом саме його теперішнім власником ТОВ «Закарпатековторсировина», стороною обвинувачення не надано, у матеріалах кримінального провадження такі дані відсутні. Більше того, слідчим суддею жодних відомостей щодо обставин кримінального провадження, які мають відношення до ТОВ «Закарпатековторсировина», як власника об`єкту нерухомого майна, на який прокурор просив накласти арешт, з посиланням на відповідні докази, сукупність яких виправдовувала б такий ступінь втручання у права і свободи цієї особи, про який йдеться в оскаржуваній ухвалі, не зазначено.

Здійснюючи втручання у права і свободи ТОВ «Закарпатековторсировина» шляхом накладення арешту на належний йому об`єкт нерухомого майна із забороною користуватися таким майном, слідчий суддя у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали можливість порушення конституційних прав особи на вільне володіння, користування та розпорядження майном жодним чином не мотивує. Слідчий суддя в своїй ухвалі на існування підстав чи обставин, які б вказували на можливість настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у разі не накладення арешту, не посилається, такі підстави та обставини не конкретизує, як і не зазначає докази, які б підтверджували існування відповідних підстав чи обставин та які відповідно до положень ч. 6 ст. 132, ч. 11 ст. 170 КПК України повинна була надати сторона обвинувачення. Висновки слідчого судді про наявність будь-яких ризиків є безпідставними.

Апелянт також звертає увагу на те, що хоч дане кримінальне провадження № 0001170 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено ще 20 серпня 2019 року, однак право власності ТОВ «Закарпатековторсировина» на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01 станом на день звернення із апеляційною скаргою не оскаржено та у визначеному законом порядку не скасовано. Більше того, станом на сьогоднішній день жодного позову до ТОВ «Закарпатековторсировина» з обґрунтуванням незаконності набуття апелянтом у власність об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3, не пред`явлено.

У даній ситуації слідчим суддею було накладено арешт із забороною користування на єдиний наявний в апелянта об`єкт нерухомого майна, що є комплексом будівель і споруд (адміністративна будівля, матеріальні склади, гаражі та прохідна /копія витягу з ДРРП № 163715887 від 16.04.2019 додається/), які ТОВ «Закарпатековторсировина» щоденно використовує у власній господарській діяльності, основним видом економічної діяльності якої є «оптова торгівля відходами та брухтом» (код КВЕД 46.77).

Відтак, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який апелянт використовує у власній господарській діяльності, із забороною користування таким майном матиме непоправимі негативні наслідки для апелянта у вигляді позбавлення реальної можливості здійснювати подальшу господарську діяльність та може призвести до банкрутства апелянта.

Окрім того, поза увагою слідчого судді залишився також той факт, що відповідний об`єкт нерухомості з реєстраційним номером 01 ТОВ «Закарпатековторсировина» набуло у власність законним, прозорим шляхом у спосіб участі у відкритому аукціоні з продажу відповідного об`єкту нерухомого майна, що підтверджується протоколом № 6371 від 08 квітня 2019 року про проведення аукціону з продажу нерухомого майна, котре належить Підприємству федерацій професійних спілок України «УКРПРОФПОСТАЧ» (копії цього протоколу та докази сплати гарантійного внеску для участі у торгах додаються).

На сьогоднішній день результати аукціону та сам договір купівлі-продажу від 16.04.2019 року, на підставі яких ТОВ «Закарпатековторсировина» набуло та зареєструвало у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за собою право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (копія витягу № 163715887 від 16.04.2019 додається), є чинними та ніким не оскаржені, а тому, виходячи із презумпції правомірності правочину (ст. 204, ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України), мають юридичну силу та доказовість.

Детальний аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона дублює зміст клопотання прокурора, посилання на статті 98, 170 КПК України, але не містить власних мотивів на обґрунтування судового рішення в частині необхідності накладення арешту саме на об`єкт нерухомого майна апелянта. Зокрема, з ухвали слідчого судді не зрозуміло, яким чином об`єкт нерухомого майна, яке знаходиться у власності ТОВ «Закарпатековторсировина» з квітня 2019 року, може зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0001170 від 20.08.2019 року.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що у межах даного кримінального провадження №0001170 від 20.08.2019 року питання накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Закарпатековторсировина» вже вирішувалося.

Так, ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 757/30553/23-к (роздруківка з ЄДР додається) зокрема було задоволено апеляційну скаргу директора ТОВ «Закарпатековторсировина», скасовано ухвалу слідчого судді від 19 липня 2023 року про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, за реєстраційним номером 01, власником якого є ТОВ «Закарпатековторсировина» та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту, із забороною відчуження, розпорядження та користування на належне Товариству нерухоме майно відмовлено.

Пізніше, ухвалою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 757/8003/24-к (роздруківка з ЄДР додається) зокрема було задоволено частково апеляційну скаргу директора ТОВ «Закарпатековторсировина», скасовано ухвалу слідчого судді від 20 березня 2024 року про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, за реєстраційним номером 01, власником якого є ТОВ «Закарпатековторсировина», та постановлено нову ухвалу, якою на відповідне нерухоме майно накладено арешт лише із забороною відчуження та розпорядження.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "В.12" - адвокат ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі, зазначає, що товариство не погоджується із оскаржуваною ухвалою в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно Товариства та заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії стосовно визначеного ухвалою нерухомого майна Товариства, так як остання є незаконною, необгрунтованою та такою, що винесена при істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону та при неповному судовому розгляді, що згідно вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Апелянт звертає увагу на те, що задоволення вказаного клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно Товариства із забороною вчиняти реєстраційні дії стосовно такого нерухомого майна та як наслідок, постановлення оскаржуваної ухвали призвело до подвійного (повторного) арешту, що суперечить завданням кримінального провадження.

20 лютого 2024 року той же прокурор в рамках цього ж кримінального провадження (№0001 170 від 20.08.2019) вже звертався до Печерського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «В. 12», а саме об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, земельна ділянка 12.

Тобто, ще в 2024 році прокурор клопотав перед слідчим суддею про накладення арешту на зазначене в клопотанні від 28.04.2025 року майно Товариства.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 у справі №757/8003/24-к вказане клопотання було задоволено та вирішено, крім іншого:

- накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ «В.12», а саме: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12;

- заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад. Київській міській, районним у м. Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

За результатом апеляційного перегляду вищевказаної ухвали, Київський апеляційний суд постановив ухвалу від 09.12.2024 у справі №757/8003/24-к якою, крім іншого, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 та накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на нерухоме майно за реєстраційним номером 00. яке розташоване за адресою: м.Київ, вул. Вишгородська. земельна ділянка 12, та власником якого є ТОВ "В.12". із забороною вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна, скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора задоволено частково. Накладено арешт, із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно за реєстраційним номером 00, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, земельна ділянка 12, та власником якого є ТОВ "В.12". Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, та уповноваженим ними особам, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 у справі №757/8003/24-к в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано відповідне обтяження (арешт) нерухомого майна (реєстраційний номер 00), власником якого є TOB "В.12". Дана обставина підтверджується доданою прокурором до Клопотання інформацією з ДРРП.

Не дивлячись на це, після постановлення ухвали від 20.03.2024 року прокурор повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на те саме майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування, за результатами розгляду якого слідчим суддею винесено оскаржувану ухвалу.

Проте, подане клопотання за своїм змістом та суттю є повністю ідентичним клопотанням, що раніше подавалися прокурором, у тому числі клопотанню від 12.02.2024 (справа №757/8003/24-к), не містить нових підстав та обґрунтувань на підтвердження необхідності накладення арешту на майно із забороною користування.

Таким чином, в даному судовому провадженні слідчим суддею було розглянуто та задоволено клопотання прокурора про арешт майна Товариства, яке вже було предметом судового розгляду.

Отже, слідчий суддя безпідставно задовольнив клопотання прокурора, що всупереч завданням кримінального провадження та положенням КПК України, призвело до повторного арешту одного й того ж майна в межах одного кримінального провадження.

Крім цього, слідчий суддя самостійно без наведення прокурором обґрунтованих доводів, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування ч. 2 ст. 172 КПК України та про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна. При цьому, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтував своє рішення, а лише зіслався на ч. 2 ст. 172 КПК України.

Також апелянт зазначає, що клопотання прокурора не містить відомостей та доказів того, що ТОВ «В.12.» незаконно набуло право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00.

Ні свідоцтво про право власності від 31.12.2015, на підставі якого право приватної власності на вищевказаний об`єкт нерухомості було оформлено та зареєстровано за Федерацією професійних спілок України (), ні договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_23 01.03.2016 за реєстровим номером 377, за яким право власності перейшло до ОСОБА_24 , ні акт приймання-передачі майнового вкладу учасника до статутного капіталу ТОВ «В. 12» від 17.03.2023, на підставі якого право власності перейшло до Товариства, не були визнані недійсними.

Формальне віднесення нерухомого майна до речових доказів жодним чином не може підмінювати необхідності встановлення слідчим суддею фактів значення такого майна для відповідного кримінального провадження.

Слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для Товариства, чим порушено п. 5 та 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Накладення арешту на об`єкт, який Товариство використовує у власній господарській діяльності, із забороною відчуження, розпорядження та користування, фактично позбавить Товариство можливості здійснювати господарську діяльність, що призведе до негативних наслідків у вигляді відсутності грошових коштів для виконання зобов`язань перед місцевим та державним бюджетами та грошових коштів для виплати заробітної плати. Як наслідок, існуватиме ризик банкрутства Товариства.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "ФАРБА.ШОП" - адвокат ОСОБА_13 , в поданій апеляційній скарзі, зазначає, що 20.03.2024 року Печерським районним судом м. Києва було прийнято ухвалу у справі № 757/8003/24-к в межах кримінального провадження № 0001170, якою зокрема, було накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на низку об`єктів нерухомого майна, в тому числі майна, що належить TOB «ФАРБА.ШОП», а саме: приміщення дільниці №2 (корпус об`єднаних котелень) (реєстраційний номер 080), що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва було скасовано в частині заборони користуватись вищевказаною нерухомістю, а в частині накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження - залишено в силі.

Тобто, в межах кримінального провадження № 0001170 вже було накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження нерухомого майна, належного ТОВ «ФАРБА.ШОП», та відмовлено у забороні користуватись таким майном.

Ухвала Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року не скасована і є такою, що набрала законної сили.

Прокурор, звертаючись з повторним клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, не зазначає будь-яких нових обставин, які б не розглядались в межах справи 757/8003/24-к.

При цьому, Печерський районний суд м. Києва в оскаржуваній ухвалі від 05.11.2025 року, накладаючи арешт, не зазначає будь-яких нових обставин, які б не розглядались в межах справи 757/8003/24-к. У даній ухвалі, слідчий суддя обмежується лише формальними висновками про те, що прокурор обґрунтував підстави для накладення арешту, проте мотивоване обґрунтування в самій ухвалі відсутнє.

Таким чином, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, накладаючи повторно арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, не дослідив всі наявні матеріали кримінального провадження, внаслідок чого не встановив, що арешт на майно ТОВ «ФАРБА.ШОП» вже накладено.

Посилаючись у клопотанні, на те що нерухоме майно, власником якого є ТОВ «ФАРБА.ШОП», є об`єктом кримінально протиправних дій та відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України, прокурор повинен був зібрати і надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування до підтвердження такого висновку докази.

Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, а саме в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали підстави та підозри вважати, що зазначений об`єкт нерухомого майна набутий кримінально протиправним шляхом або був об`єктом кримінально протиправних дій.

ТОВ «ФАРБА.ШОП» є добросовісним набувачем права власності на приміщення дільниці №2 (корпус об`єднаних котелень) (реєстраційний номер 0801), що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський p., смт. Ворзель, вул. Курортна, будинок 54-Б.

З матеріалів справи не вбачаються підстави для накладення арешту на наведений об`єкт нерухомого майна з метою забезпечення його збереження, як речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, правочин, за яким зазначене нерухоме майно було набуто у власність ТОВ «ФАРБА.ШОП», не визнаний у встановленому законом порядку недійсним і такі питання до компетентних органів не ставилися.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 України, не було оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для ТОВ «ФАРБА.ШОП».

Арешт і заборона використовувати вказане нерухоме майно фактично позбавляє можливості ТОВ «ФАРБА.ШОП» вести свою господарську діяльність. Тривала заборона використовувати вказане майно призведе до неможливості «ФАРБА.ШОП» отримувати прибуток, сплачувати до місцевого бюджету орендну плату та до подальшого банкрутства Товариства.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" - адвокат ОСОБА_12 , в поданій апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" не мають статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, жодного разу не допитувались як свідки та не надавали пояснень органу досудового розслідування. Прокурор та слідчий жодного разу не звертались із зверненнями до Товариства та не витребовували жодних документів стосовно об`єкта нерухомого майна.

Посадові особи Товариства не чинять жодних перешкод органу досудового розслідування, не вчиняли жодних дій для перереєстрації об`єкта нерухомого майна чи його приховування, готові за першою вимогою слідчого чи прокурора виконати їхні законні розпорядження. Однак, незважаючи на вищевказане, відносно майна Товариства було вжито найбільш обтяжливе з передбачених КПК України обмеження права власності.

А ні прокурор у клопотанні, а ні слідчий суддя в ухвалі не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника. Вказане є прямим порушенням вимог ст. ст. 171, 173 КПК України.

На переконання власника майна, накладення арешту на цілісний майновий комплекс готелю "Ірпінь" із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи TOB "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, прокурором і слідчим суддею не було враховано, що цілісний майновий комплекс готелю "Ірпінь" перебуває під іпотекою для забезпечення виконання зобов`язань Товариства як майнового поручителя перед АБ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ". Обтяження було зареєстровано 29 липня 2022 року про що державним реєстратором внесено запис про іпотеку №47465544 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ст. 170 КПК України, оскільки ним не надано доказів, що майно, на яке він просив накласти арешт, є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, чи може підлягати спеціальній конфіскації. А постанова слідчого про визнання об`єкта нерухомого майна речовим доказом у кримінальному провадженні є формальною.

Відсутність у прокурора достовірної інформації про дійсний правовий статус об`єкта нерухомого майна та законності вчинення правочинів з ним пояснюється тим, що орган досудового розслідування не вжив всіх достатніх та належних заходів для повного встановлення обставин справи.

Ідентичне за доводами та обґрунтуванням клопотання прокурора вже розглядалось Печерським районним судом міста Києва у липні 2023 року, у березні 2024 року та у квітні 2025 року.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2023 року у справі №757/30553/23 було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_15 в рамках кримінального провадження №0001170 від 20.08.2019 року про арешт майна, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ", а саме - на цілісний майновий комплекс готелю "Ірпінь".

Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року (провадження № 11-сс/824/5511/2023) вказана ухвала була скасована як незаконна.

Ігноруючи висновки та позицію Київського апеляційного суду, прокурор вирішив повторно накласти арешт на належне TOB "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" нерухоме майно.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року у справі №757/8003/24 було накладено арешт на майно ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" із забороною відчуження, розпорядження та користування. Це обтяження досі зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 54340586)

За результатами апеляційного розгляду, ухвалою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року було скасовано вказану ухвалу та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна було задоволено частково, а саме - накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" із забороною відчуження та розпорядження.

Таким чином, станом на зараз наявне обтяження прав власника нерухомого майна, яке досі не скасовано. Метою такого обтяження було "збереження речових доказів" у кримінальному провадженні. Власне, саме та підстава, якою прокурор у кримінальному провадженні обгрунтовує необхідність накладення арешту в рамках справи 757/19692/25-к.

Подвійний арешт майна з метою збереження речових доказів не передбачений нормами КПК України, а звернення з таким клопотанням до слідчого судді слід розцінювати як факт перевищення службових повноважень прокурора та його прав, які визначені ст. 36 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "БРБ ФУД" - адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі зазначає, що незважаючи на наявність ухвали Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 29.04.2025 повторно накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "БРБ ФУД" , а саме: на 3/100 частки об`єкту нерухомого майна реєстраційним номером 01, який розташований за адресою Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Крім цього, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2025 року нерухоме майно, власником якого є ТОВ «БРБ ФУД» передано в АРМА для управління.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.08.2025 року у справі №757/19692/25-к задоволені апеляційні скарги власників майна та скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в частині задоволення клопотання прокурора про арешт майна та накладення арешту із забороню відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є з-поміж іншого ТОВ «БРБ ФУД».

Також на переконання апелянта, розглядаючи питання про відповідність арештованого майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, суд дійшов до помилкових висновків, крім того, не звернув увагу на те, що майно перебуває у власності добросовісного набувача, а також не перевірив чи може бути речовим доказом те майно, про яке йде мова у клопотанні та у постанові про визнання речовим доказом.

Накладаючи повторно арешт на майно, слідчий суддя порушив принцип остаточності судових рішень апеляційної інстанції, оскільки згідно зі ст. 532 КПК України, рішення апеляційного суду, яким скасовано ухвалу слідчого про накладення арешту, є остаточним та підлягає виконанню. Повторне звернення з тим самим або подібним клопотанням без нових обставин фактично суперечить принципу правової визначеності (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Здійснення повторного арешту без достатніх нових підстав є прямим порушенням статті 1 Протоколу №1 до ЄКПЛ (право на мирне володіння майном), що може призвести до відповідальності держави в ЄСПЛ.

Отже, після скасування ухвали слідчого судді про арешт майна апеляційним судом повторне накладення арешту можливе лише за умови наявності нових, суттєвих і обґрунтованих обставин. У протилежному випадку це буде порушенням принципів правової визначеності, заборони подвійного розгляду і гарантій власності, передбачених як національним законодавством, так і міжнародними зобов`язаннями України.

Крім того, як убачається із положень ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна має бути скасована.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ТОВ "ІММО ГРУП" - адвокат ОСОБА_11 , в поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, зокрема в частині накладення арешту на належне товариству майно та заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав вчиняти стосовно нього реєстраційні дії.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт більше 21 об`єктів нерухомого майна, в тому числі й майна ТОВ «Іммо Груп», мотивував своє рішення наявністю підстав для накладання такого арешту, оскільки вказане нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуто кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Однак прокурор не повідомив слідчому судді, що у цьому кримінальному провадженні уже накладний арешт на це саме майно, і його збереження як речового доказу уже забезпечене заходами кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що у цьому кримінальному провадженні уже накладений арешт (із забороною відчуження та розпорядження), у тому числі і на майно ТОВ «Іммо Груп», ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року, яка є чинною.

Тобто підстав для накладення нового арешту і посилення обмежень у праві власності юридичних осіб, в тому числі «Іммо Груп» не існувало і прокурор нових обґрунтувань не наводив.

Проте слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення нового (подвійного) арешту, на майно, цих обставин не перевірив, не врахував наслідків арешту для осіб, права яких обмежив, не надав оцінки їх статусу як добросовісних набувачів, не зважив на те, що ризики втрати чи відчуження майна були відсутні.

На обґрунтування вимог апеляційних скарг представник ПрАТ "Укрпрофтур", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ "Івано-Франківськтурист" - адвокат ОСОБА_14 , зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною.

Проте, зазначає, що вірно встановлено у даній ухвалі, що вказане майно, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстровано та належить на праві приватної власності вищевказаним заявникам, що підтверджується витягами із реєстру речових прав. Вказані обставини учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Постановами слідчих у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання такого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Однак на думку апелянта, вказані постанови є формальними, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що вказані об`єкти нерухомого майна, є предметом злочинної діяльності та є майном держави.

У оскаржуваній ухвалі суд приходить до висновку, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Однак, суд не вказує закону, на підставі якого здійснюється вказане втручання, не зазначає який суспільний інтерес має бути задоволений, не розглядає дотримання принципів пропорційності та справедливої рівноваги, фактично позбавляючи Товариства права власності на спірне майно.

Суд вказує, що зібрані під час досудового слідства докази вказують на те, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом протиправного посягання службових осіб правоохоронних органів, службових осіб Федерації професійних спілок України, ПрАТ «Укрпрофтур». Проте суд не зазначає, у чому саме полягає протиправне посягання.

Апелянт вважає, що суд невірно вважав, що вказане майно є державною власністю, не досліджуючи його правовий статус. Суд також не досліджує та не вказує підставу набуття права власності на спірне майно державою.

Зазначає, що заявники володіють вищевказаним майном законно, маючи чинні, ніким не скасовані правовстановлюючі документи та зареєстроване у визначеному законом порядку право власності, захист якого гарантується державою.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, яке не перебуває у власності держави, оскільки таке майно перебуває у приватній власності апелянта.

Крім того, у клопотаннях прокурор не вказує, яке відношення мають заявники до вказаного кримінального правопорушення. Важливо вказати, що посадові особи заявників не є підозрюваними чи обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, а тому не мають відношення до описаних у клопотанні обставин.

Також апелянт звертає увагу на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року по справі № 757/8003/24-к апеляційні скарги ПрАТ "Укрпрофтур", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ "Івано-Франківськтурист" задоволено та скасовано ухвалу слідчого судді якою накладено арешт на майно апелянта, та накладено новий арешт з забороною розпорядження та відчуження нерухомого майна товариства.

Вищенаведений арешт залишався чинним і станом на момент розгляду клопотання прокурора про арешт майна, що виключало необхідність накладення арешту та відсутність підстав для його задоволення слідчим суддею.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, представник ПрАТ "Миргородкурорт" - адвокат ОСОБА_10 , зазначає, що питання накладення арешту на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Миргородкурорт» у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року, вже неодноразово було предметом розгляду в судах різних інстанцій.

При цьому, станом на 05 листопада 2025 року, тобто на день винесення оскаржуваної ухвали суду, на нерухоме майно за реєстраційним номером 109, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, будинок 112, на нерухоме майна за реєстраційним номером 109, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 112-Б, корп. 17, та на нерухоме майно за реєстраційним номером 060, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, будинок 112-Б корп. 13 і так уже було накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року із забороною відчуження та розпорядження вищезазначеним майном, що підтверджується копією ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. від 30 листопада 2022 року у справі №757/34151/22-к та копією ухвали Київського апеляційного суду від 30.10.2023 року у справі №757/34151/22-к.

Відтак, повторно накладати арешт на те саме нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Миргородкурорт», у рамках розслідування одного й того ж кримінального провадження не було ніякої необхідності та відповідних правових підстав.

Саме на ці обставини звернув увагу Київський апеляційний суд, чітко вказавши у своїй ухвалі від 04.08.2025 року у справі № 757/19692-к на те, що клопотання прокурора про арешт вище зазначеного майна був неодноразово предметом розгляду, як в суді першої інстанції так і апеляційної інстанції.

Як вбачається із змісту повторного клопотання прокурора про арешт майна, прокурором не наведено вагомих й непереборних обставин, які не були розглянуті або досліджені колегією суддів при перегляді ухвали від 30.10.2023 року у справі №757/34151822-к, як не зазначено і жодних нових обставин, які б обґрунтовували необхідність повторного накладення арешту.

Апелянт зазначає, що майно, на яке оскаржуваною ухвалою накладений арешт, належить на праві власності ПрАТ «Миргородкурорт». Право власності на зазначене майно станом на день звернення із цією апеляційною скаргою ніким не оскаржено та не скасовано у визначеному законом порядку.

На думку представника ПрАТ «Миргородкурорт», оскаржувана ухвала не містить доказів існування загрози приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке було накладено арешт відповідно до оскаржуваної ухвали.

ПрАТ «Миргородкурорт» протягом багатьох десятків років мирно і відкрито володіло і користувалось нерухомим майном та утримувало його у належному технічному стані.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази (документи чи інші матеріали), які б могли підтвердити той факт, шо «Миргородкурорт» планує здійснити відчуження будь-якого нерухомого майна найближчим часом, бо таких доказів не існує.

Більше того, як можна здійснити відчуження нерухомого майна, на яке і так уже накладено арешт у встановленому порядку.

Апелянт також звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не було враховано ряд обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, зокрема, арешт нерухомого майна негативно впливає на процес здійснення господарської діяльності Товариством та практично унеможливлює нормальну роботу підприємства.

ПрАТ «Миргородкурорт» приймає на лікування та реабілітацію тисячі людей, які відносяться до найбільш незахищених верств населення. Одним з пріоритетних напрямків діяльності ПрАТ «Миргородкурорт» на сьогодні є лікування та реабілітація військовослужбовців, у тому числі поранених, ветеранів війни та членів їх сімей, учасників АТО, ООС, а також надання послуг із соціального відновлення та соціальної адаптації для вищевказаної категорії громадян.

На даний час на базі ПрАТ «Миргородкурорт» створено та успішно функціонує 3 (три) реабілітаційних відділення для військовослужбовців, ветеранів війни та членів їх сімей, які постраждали внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Зокрема, відділення медико-психологічної реабілітації для учасників антитерористичної операції та членів їх сімей було відкрито ще у 2014 році, де успішно пройшли реабілітацію та оздоровлення близько 4000 осіб.

На обґрунтування вимог поданих клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянти зазначають, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення ТОВ "Фарба.Шоп", ПрАТ «Укрпрофтур», ТОВ "Інвест Груп Ірпінь", ТОВ "БРБ ФУД", ТОВ "Закарпатековторсировина", ТОВ "Канц заправка", ТОВ "Іммо груп", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ «Івано-Франківськтурист», ПрАТ «Миргородкурорт» та їх представників, копія оскаржуваної ухвали їм не направлялась.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників власників майна, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення поданих апеляційних скарг, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг представників ТОВ "КАНЦ ЗАПРАВКА" - адвоката ОСОБА_7 , ТОВ "Закарпатековторсировина" - адвоката ОСОБА_6 , ТОВ "В.12" - адвоката ОСОБА_9 , ТОВ "ФАРБА.ШОП" - адвоката ОСОБА_13 , ТОВ "ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ" - адвоката ОСОБА_12 , ТОВ "БРБ ФУД" - адвоката ОСОБА_8 , ТОВ "ІММО ГРУП" - адвоката ОСОБА_11 , ПрАТ "Укрпрофтур", ЗАТ "Тернопільтурист", ПрАТ "Івано-Франківськтурист" - адвоката ОСОБА_14 , ПрАТ "Миргородкурорт" - адвоката ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 року у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та за відсутності власників майна та їх представників.

З огляду на наведене, з врахуванням відомостей, наявних в матеріалах справи та наведених у апеляційних скаргах обставин щодо отримання копій оскаржуваної ухвали та ознайомлення апелянтів з її змістом, з урахуванням абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду поданих апелянтами клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_25 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_26 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_27 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_28 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_29 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Так, постановою Верховної Ради Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» № 506 від 29 листопада 1990 року введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Із проголошенням незалежності України весь економічний, науковий і технічний потенціал, розміщений на її території, став державною власністю України. Згідно з Указом Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30 серпня 1991 року «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави» та Законом України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території нашої країни, визнано державною власністю України.

Статтями 1, 3 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» № 1540 від 10.09.1991 передбачено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Крім того, ст. 4 цього Закону визначено, що рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

Отже, майно передавалось профспілкам лише у відання, оскільки відповідно до статуту професійних спілок СРСР, затвердженого постановою XVIII з`їзду профспілок СРСР від 01.01.1987, вони мали статус загальносоюзної громадської організації, а тому представники Федерації незалежних профспілок України, 24.01.1992 незаконно передали АТ «Укрпрофоздоровниця», та у невстановлений досудовим розслідуванням день і час АТ «Укрпрофтур» частину майна у власність, відповідно до підписаних актів приймання-передачі, не зважаючи на те, що розпоряджатись спірним майном вправі був виключно Фонд державного майна України.

Так, постановою Верхової Ради України від 10.04.1992 «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» визначено, що майно та фінансові ресурси, розташованих на території України підприємств, установ та об`єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР вирішено передати Фонду державного майна України.

Щодо майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, у зв`язку із законодавчою невизначеністю правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР та з метою його збереження в інтересах громадян України Верховна Рада України постановою № 3943 - ХІІ від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановила, що тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

На виконання Постанови Верховної Ради України № 461/96-ВР від 01.11.1996 «Про проект Постанови Верховної Ради України про тлумачення Постанови Верховної Ради України «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», Фондом державного майна України разом з громадськими організаціями за участю відповідних органів державної влади було проведено інвентаризацію майна загальносоюзних громадських організацій станом на 24.08.1991 та складено переліки суб`єктів, зокрема Федерації професійних спілок України, у володінні яких знаходилось це майно, розташоване на території України. Зазначені переліки 01.04.1997 були направлені на адресу Верховної Ради України.

Відповідно до тимчасового положення про Фонд державного майна України та Закону України «Про Фонд державного майна України», з прийняттям якого наведене положення втратило чинність, Фонд державного майна України є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, що належить до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та оціночної діяльності.

Таким чином, передача майнових комплексів у відання Української республіканської ради профспілок, правонаступником якої після розпаду СРСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому - Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

Отже майно, що розташоване на території України та перебувало у віданні загальносоюзної громадської організації, а на момент створення Федерації професійних спілок України, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», ЗАТ «Укрпрофтур» тощо, перебувало у державній власності, тому таке майно не могло бути відчужене без згоди його власника - держави в особі Фонду державного майна України.

З метою незаконного заволодіння державним майном, а саме цілісними майновими комплексами, пансіонатами, спортивними комплексами, адміністративними будівлями, концертними залами, готелями, іншими об`єктами нерухомості, що розташовані на території України, невстановлені на даний час особи, у тому числі керівники та працівники Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших, заснованих ними суб`єктів господарювання, розробили злочинний план, згідно якого, крім іншого, місцеві органи виконавчої влади, в порушення вимог Указу Президії Верховної Ради України № 1452-XII від 30.08.1991 «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України від 10.09.1991 «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України», Постанови Верховної Ради України № 3943 від 04.02.1994- ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» та інших, вказаних вище, нормативних актів, мали оформити та видати в порушення вказаних вимог законодавства представникам Федерації профспілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших заснованих ними суб`єктів господарювання, свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, яке перебувало в їх віданні.

До реалізації цього злочинного плану було залучено службових (посадових) осіб місцевих органів виконавчої влади, на території яких знаходились відповідні майнові комплекси та інші об`єкти нерухомості, що перебували у віданні Федерації профспілок України, акціонерних товариств «Укрпрофоздоровниця», «Укрпрофтур», та інших заснованих ними суб`єктів господарювання.

Відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1820 від 31.08.2001, розробленого з метою реалізації повноважень місцевих органів виконавчої влади, визначених в інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2838, головне управління комунальної власності міста Києва КМДА здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на об`єкти нерухомого майна за відповідними заявами з додатками, які, серед іншого, мають містити правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна.

Так, пункт 9 цього положення передбачає, що для оформлення права власності та видачі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна до відповідного органу подається заява по кожній адресі за відповідним зразком. Також п. 11.1 передбачено, що до заяви та матеріалів технічної інвентаризації додаються, крім іншого, правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до п.п. «а» п. 4.1 інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 за № 121, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2838, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за відповідним зразком місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1.7. цієї інструкції реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 6 до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна (додаток № 1 до вказаної інструкції) входять свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, видані органами місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

На виконання свого злочинного плану, діючи умисно, скоординовано за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння державним майном, невстановлені на даний час службові особи Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб`єктів господарювання, за попередньою змовою з іншими особами організували подачу до відповідного структурного підрозділу Київської міської державної адміністрації заяв про оформлення права колективної власності та додатків до них для подальшого, незаконного отримання свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, що перебуває в їх (Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб`єктів господарювання, тощо) віданні, за відсутності правовстановлюючих документів на це майно.

Таким чином дії осіб, причетних до реалізації вищезазначеної схеми осіб, спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а також на приховання і маскування незаконного походження таких доходів, володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, а так само пов`язані із набуттям, володінням та використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Встановлено, що Федерація професійних спілок України є засновником ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на 92,92 % та ПрАТ «Укрпрофтур» на 96 %.

Актом прийому-передачі майна Федерації незалежних профспілок України у власність Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з додатком від 24.01.1992 передано ряд незаконно набутого нерухомого майна.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», які в найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу плануються:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2Л;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 40, який розташований за адресою: Закарпатська обл., Свалявський р-н., с. Поляна, вулиця Курортна, будинок 1а.

У свою чергу, ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» є засновником ДП "Санаторій "Зірка" ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» () та є його власником на 100%.

Крім цього, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна професійних спілок, які були незаконного набуті ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та у подальшому передані до статутного Фонду ДП "Санаторій "Зірка" ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». У подальшому, ДП "Санаторій "Зірка" ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» здійснило незаконне відчуження нерухомого майна третім особам.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "Фарба.Шоп", , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 080, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б.

Поряд з цим, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні ПрАТ «Укрпрофтур» (), які в найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу плануються:

- 54/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 5;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 2.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано відомості про об`єкти незаконно відчужено нерухомого майна ПрАТ «Укрпрофтур» третім особам.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "Інвест Груп Ірпінь" (), а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 105-б.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "БРБ ФУД", , а саме:

- 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Поряд з цим, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні Федерації професійних спілок України .

В свою чергу, Федерація професійних спілок України є засновником Підприємство ФПУ "Укрпрофпостач" () та є його власником на 100%.

Крім цього, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна професійних спілок, які були незаконного набуті Федерацією професійних спілок України та у подальшому передані до статутного Фонду Підприємство ФПУ "Укрпрофпостач". У подальшому, Підприємство ФПУ "Укрпрофпостач" здійснило незаконне відчуження нерухомого майна третім особам.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "Закарпатековторсировина", , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "Канц заправка", , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м.Київ, вулиця Медова, будинок 5-Б.

Також, Федерації професійних спілок України є засновником Академії праці, соціальних відносин і туризму () та є його власником на 100%.

Також, Федерації професійних спілок України є засновником Господарське управління ФПУ () та є його власником на 100%.

Крім цього, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна професійних спілок, які були незаконного набуті Федерацією професійних спілок України та у подальшому передані до статутного Фонду Академії праці, соціальних відносин і туризму. У подальшому, Академія праці, соціальних відносин і туризму здійснило незаконне відчуження нерухомого майна третім особам.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "В.12", , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12.

Крім цього, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна професійних спілок, які були незаконного набуті Федерацією професійних спілок України та у подальшому передані до статутного Фонду Підприємство ФПУ "Укрпрофпостач". У подальшому, Підприємство ФПУ "Укрпрофпостач" спільно з Федерацією професійних спілок України здійснило незаконне відчуження нерухомого майна третім особам.

Зазначене майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власністю ТОВ "Іммо груп", , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м.Київ, Залізничне шосе, будинок 21.

В свою чергу, ПрАТ «Укрпрофтур» є засновником ПрАТ «Івано-Франківськтурист» () та є власником його акцій на загальну суму 99.8675 % від їх загальної кількості.

Досудовим слідством отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні ПрАТ «Івано-Франківськтурист» () та які в найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу плануються:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Верховинський р., смт. Верховина, вулиця Поповича, будинок 9;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 236, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський р., м. Косів, вулиця Над Гуком, будинок 15;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 040, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р., м. Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 140а.

Також встановлено, що ПрАТ «Укрпрофтур» є засновником ЗАТ "Тернопільтурист", та є власником його акцій на загальну суму 99.61 % від їх загальної кількості.

Так, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні ЗАТ "Тернопільтурист", , які в найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу плануються:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Тернопільська обл., Борщівський р., смт. Скала-Подільська, вулиця Грушевського, будинок 114;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Будного С., будинок 1.

Також встановлено, що ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» () є засновником ПРАТ "Миргородкурорт" .

В ході досудового розслідування встановлено, що Актом прийому-передачі майна Федерації незалежних профспілок України у власність Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з додатком від 24.01.1992 передано ряд нерухомого майна, зокрема нерухоме майно ПРАТ "Миргородкурорт".

Так, під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, що перебувають у володінні ПРАТ "Миргородкурорт" , які ними набуті у незаконний спосіб та у найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу плануються:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: Полтавська обл., Миргородський р., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 13.

05.11.2025 року (клопотання датоване 04.11.2025 року) прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року про арешт вищезазначеного нерухомого майна із забороною відчуження, розпорядження та користування.

На обгрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що зібрані під час досудового слідства докази вказують на те, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом протиправного посягання службових осіб правоохоронних органів, працівників Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та інших фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 280/97-ВР» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Між тим, на виконання постанови Ради Міністрів охорони здоров`я УРСР № 606 від 23 квітня 1960 року «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров`я УРСР», усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерство охорони здоров`я зобов`язано було передати у строк до 1 травня 1960 року Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Згідно з пунктом 2 постанови, майно передавалося профспілковим організаціям у відання.

За статтею 10 Конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки (прийнятої позачерговою сьомою сесією Верховної Ради Української РСР дев`ятого скликання 20 квітня 1978 року) основу економічної системи Української РСР становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Соціалістичною власністю є також майно профспілкових та інших громадських організацій, необхідне їм для здійснення статутних завдань.

Відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 24.08.1991 № 1427 - XII, з моменту проголошення незалежності чинними на території України є тільки Конституція, закони, постанови Уряду та інші акти законодавства республіки.

Постановою Верховної Ради України «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» від 10.04.1992 № 2268-ХП майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об`єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, передані тимчасово Фонду державного майна.

Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 р. «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» від 05.11.1991р. № 311, яка прийнята на виконання постанов Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» від 08.12.1990р., «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від 26.03.1991р., затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Встановлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Отже, усе майно, що перебувало на балансі загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, в тому рахунку і профспілок України, на час розмежування державної та комунальної власності, на даний час є загальнодержавною власністю незалежно від часу його створення (забудови нерухомого майна).

З урахуванням постанови Верховної Ради України «Про управління майном підприємств, установ та організацій, що є у загальнодержавній власності» від 14.02.1992 р., функція по управлінню державним майном покладена на Кабінет Міністрів України, а після набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про Тимчасове положення про Фонд державного майна України» від 07.07.1992 р. - на Фонд державного майна України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 р. № 697 - XII, лише власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. При цьому статтею 34 цього Закону визначено, що загальнодержавну (республіканську) власність складають, зокрема, об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно.

Стаття 33 Закону України «Про власність» передбачала, що управління державним майном від імені народу (населення адміністративно-територіальної одиниці) здійснює відповідно Верховна Рада України і місцеві Ради народних депутатів України, а також уповноважені ними державні органи. Державні органи, уповноважені управляти державним майном, вирішують питання створення підприємств і визначення цілей їх діяльності, реорганізації і ліквідації, здійснюють контроль за ефективністю використання і схоронністю довіреного їм державного майна та інші правомочності відповідно до законодавчих актів України.

З огляду на що, право власності держави Україна після розпаду СРСР, історії створення спірного майна та створення ПрАТ «Укрпрофоздоровниці», з проголошенням незалежності України 24.08.1991 право власності на майно набула держава, тому відповідно до постанови Верховної ради України №2268ХІІ від 10.04.1992 та №3943-ХІІ від 01.02.1994 орган, якому надані повноваження прийняти та розпоряджатись спірним об`єктом до визначення суб`єктів його права, є Фонд державного майна України.

Прокурор зазначає, що майно не могло на законних підставах перейти у власність Федерації незалежних профспілок України, яке згодом остання передала до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофоздоровниці» (), оскільки майно перейшло у державну власність відповідно до вищезазначених положень нормативно - правових актів.

Зазначене свідчить про те, що усе майно, передане Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та у подальшому інших фізичних та юридичних осіб, є державною власністю.

Оскільки об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб є вищезазначене нерухоме майно, постановою слідчого у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання такого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З огляду на наведене прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року та накладено арешт на зазначене у резолютивній частині клопотання нерухоме майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора про арешт нерухомого майна ПрАТ «Укрпрофздоровниця», , ТОВ "Фарба.Шоп" , ПрАТ «Укрпрофтур» , ТОВ "Інвест Груп Ірпінь" , ТОВ "БРБ ФУД" , ТОВ "Закарпатековторсировина" , ТОВ "Канц заправка" , ТОВ "В.12" , ТОВ "Іммо груп" , ЗАТ "Тернопільтурист", , ПрАТ «Івано-Франківськтурист», , є ПрАТ "Миргородкурорт" та накладаючи арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, слідчий суддя виходив з того, щов клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту, оскільки вказане нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Також слідчим суддею зазначено про те, що з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, то слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, через неповноту судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України,у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду та вбачається з матеріалів провадження, клопотання прокурора про арешт вищезазначеного нерухомого майна неодноразово був предметом розгляду, як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції.

В даному кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019, є діючою ухвала Київського апеляційного суду від 09.12.2024 про арешт вище зазначеного нерухомого майна із забороною його відчуження та розпорядження, що не заперечувалось прокурором під час апеляційного розгляду, якою, зокрема, заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту повторного клопотання прокурора про арешт майна, прокурором не наведено вагомих й непереборних обставин, які не були розглянуті або досліджені колегією суддів при перегляді ухвали від 20.03.2024 р. у справі № 757/8003/24-к, як не зазначено і жодних нових обставин, які б обґрунтовували необхідність повторного накладення арешту на нерухоме майно.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КПК України не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на те ж саме майно та з тих самих правових підстав, щодо якого вирішено питання про його арешт.

На переконання колегії суддів, звертаючись до слідчого судді з повторним клопотання про арешт вказаного майна, виходячи зі змісту поданого клопотання про арешт майна, прокурор в розумінні ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Повторне звернення з клопотанням про арешт майна та накладення арешту можливе лише за умови наявності нових суттєвих і обґрунтованих обставин. У протилежному випадку це буде порушенням принципів правової визначеності, заборони подвійного розгляду і гарантій власності, передбачених як національним законодавством, так і міжнародними зобов`язаннями України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що повторне накладення арешту на майно, щодо якого прийнято остаточне рішення про арешт майна, за відсутності наявності нових суттєвих і обґрунтованих обставин, суперечитиме загальним засадам та завданням кримінального провадження.

Також слід враховувати те, що заборона вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна, яка встановлена чинною ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 року, є належним та достатнім вжитим заходом забезпечення у даному кримінальному провадженні, виходячи із обставин справи, предмету та об`єкту розслідуваних правопорушень.

За таких обставин, оскільки стороною обвинувачення не доведена необхідність арешту вищевказаного нерухомого майна, висновки слідчого судді в ухвалі про обґрунтованість клопотання прокурора та про необхідність накладення арешту на вищевказане майно не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На переконання апеляційного суду такі дії прокурора протирічать завданню кримінального провадження, є порушенням принципів верховенства права та істотно порушують права власників майна, гарантовані Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг власників майна, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенніклопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатековторсировина» - адвоката ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНЦ ЗАПРАВКА» - адвоката ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» - адвоката ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «В.12» - адвоката ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Миргородкурорт» - адвоката ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммо Груп» - адвоката ОСОБА_11 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУП ІРПІНЬ» - адвоката ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРБА ШОП» - адвоката ОСОБА_13 , Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» - адвоката ОСОБА_14 , Приватного акціонерного товариства «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКТУРИСТ» - адвоката ОСОБА_14 , Акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬТУРИСТ» - адвоката ОСОБА_14 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року, якою було задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2Л;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вулиця Курортна, будинок 2;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 40, який розташований за адресою: Закарпатська обл., Свалявський р-н., с. Поляна, вулиця Курортна, будинок 1а.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Фарба.Шоп" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 080, який розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р., смт. Ворзель, вулиця Курортна, будинок 54-Б.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Укрпрофтур» , а саме на:

- 54/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 5;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 2.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Інвест Груп Ірпінь" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 105-б.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "БРБ ФУД" , а саме на:

- 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Закарпатековторсировина" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Проектна, будинок 3.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Канц заправка" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Медова, будинок 5-Б.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "В.12" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська, земельна ділянка 12.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Іммо груп" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, будинок 21.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ЗАТ "Тернопільтурист", , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Тернопільська обл., Борщівський р., смт. Скала-Подільська, вулиця Грушевського, будинок 114;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Будного С., будинок 1.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПрАТ «Івано-Франківськтурист», , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 208, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Верховинський р., смт. Верховина, вулиця Поповича, будинок 9;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 236, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський р., м. Косів, вулиця Над Гуком, будинок 15;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 040, який розташований за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р., м. Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 140а.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме на:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: Полтавська обл., Миргородський р., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 13, та заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна - скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4