Провадження №1-в/369/88/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням начальника Фастівського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023 за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2026 року начальник Фастівського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор та засуджений у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення подання.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, що не є перешкодою для розгляду подання відповідно до вимог частини п`ятої статті 539 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора та засудженого, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023 було затверджено угоду про визнання винуватості від 28.09.2023, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень. Вирок суду набрав чинності 02.01.2024.

З 13.02.2024 ОСОБА_4 перебував на обліку у Фастівського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

29.02.2024 до Фастівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області з`явився ОСОБА_4 де він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді штрафу. Останній звернувся до Фастівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області з проханням звернутись до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт, оскільки не має можливості сплачувати штраф.

На підставі вищевикладеного, 04.03.2024 начальник Фастівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області звернувся до суду з поданням, в якому просив розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2024 у задоволенні подання Фастівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023 за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу розміром 17000 гривень відмовлено, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, а саме ст. 476 КПК України.

Станом на 26.03.2026 штраф не сплачено та до суду не надходило від прокурора клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24.12.2015, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

В свою чергу, у матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а відтак підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, не встановлено.

Тобто, строк виконання обвинувального вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023 відносно ОСОБА_4 сплинув 02.01.2026.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023, факт ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений, відомості про вчинення засудженим нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності відсутні, суд приходить до висновку, що подання Фастівського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2023 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1