05.03.2026 Справа № 756/2547/26
№ 756/2547/26
№ 1-кс/756/607/26
У Х В А Л А

іменем України

05 березня 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000235, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

23 лютого 2026 року до Оболонського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене із прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 17.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що на початку грудня 2025 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрівся із невстановленою під час досудового розслідування особою яка повідомила інформацію про можливість оформлення та подальшого отримання медичних документів, які нададуть право виїзду за кордон в умовах діючого на території України воєнного стану.

У подальшому, 15.01.2026 ОСОБА_5 за рекомендацією невстановленої особи звернувся до сімейного лікаря загальної практики КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району міста Києва ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для отримання консультації з даного приводу. В ході особистої зустрічі у ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленні громадян України через державний кордон України з корисливих мотивів. На його реалізацію ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі та розмови із громадянином України ОСОБА_5 повідомила, що забезпечить йому документи, які будуть слугувати підставою для виїзду за кордон України за плату в розмірі 6000 доларів США, а саме: пакету медичних документів, що посвідчують третю групу інвалідності, які нададуть право виїзду за кордон в умовах діючого на території України воєнного стану, роз`яснила процедуру оформлення відповідних документів. У ході розмови ОСОБА_6 зазначила, що процес оформлення медичних документів буде запущено після часткової передачі ОСОБА_5 грошових коштів від раніше оговореної суми.

Так, в ході зустрічі у ОСОБА_6 , знаючи порядок перетину державного кордону України та про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон України на період дії воєнного стану, продовжуючи свої злочинні дії, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , який є особою призовного віку, військовозобов`язаний, не мав підстав відстрочки від мобілізації чи виїзду за кордон, вирішила реалізувати виниклий злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні в цьому, шляхом надання порад та усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

У подальшому, 16.01.2026 в ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , що вона порадилась з невстановленими на момент досудового розслідування особами та визначилась, що ОСОБА_7 необхідно буде передати їй неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США для початку оформлення відповідних медичних документів, а залишок у вигляді 5000 доларів США необхідно буде сплатити по готовності медичних документів щодо оформлення третьої групи інвалідності.

23.01.2026 в ході особистої зустрічі ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США (купюрами по 100 доларів США у кількості 10 штук), з метою документування факту вчинення злочину ОСОБА_6 . Надалі, в ході зустрічі ОСОБА_6 зазначила, що у моменту отримання нею неправомірної вигоди починається процес оформлення зазначених вище медичних документів, що включає в себе поміщення ОСОБА_7 на стаціонарне лікування до медичного закладу, проведення медичних процедур без фактичної його присутності.

Протягом 25-26 січня 2026 року ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_6 у месенджері «Viber» надіслав їй фотографії паспорту громадянина України, витягу з ІС «Резерв+» та довідки про місце проживання на його ім`я.

Після чого, 07.02.2026 в ході особистої зустрічі ОСОБА_6 , у месенджері «Viber» з належного їй мобільного номеру телефону: НОМЕР_1 надіслала ОСОБА_7 фотографії медичних документів, а саме: виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 28, підписану лікарями Національного наукового центру «Інститут кардіології ім. М.Д. Стражеска», зі змісту якої вбачається інформація щодо анкетних даних ОСОБА_5 , поставленого йому діагнозу, дат проходження ним стаціонарного лікування в період часу з 05.01.2026 по 14.01.2026, зданих них аналізів та проведених ним процедур, рентгенографії, в якому зазначено інформацію щодо його анкетних даних, опису знімка, відображення знімка суглобів. З рентгенографії вбачається, що його підписав лікар ОСОБА_8 та встановлено штамп медичного закладу, саме: філія № 5 КНП «КДЦ» Шевченківського району міста Києва. Також в ході зустрічі ОСОБА_6 висловила вимогу щодо передачі їй неправомірної вигоди, а саме: залишкової суми грошових коштів, у вигляді 5000 доларів США.

19.02.2026, близько 14 год 00 хв, на виконання свого злочинного умислу, в черговий раз зустрілась з ОСОБА_5 біля магазину «Фора» за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 56, та на реалізацію свого злочинного наміру направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, передала ОСОБА_5 раніше підготовлені медичні документи на його ім`я, та діючи на виконання раніше узгодженої домовленості щодо організації, надання порад та вказівок у незаконному переправленні через державний кордон України, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 , раніше обговорену суму грошових коштів в розмірі 5000 (п`яти тисяч) доларів США, за сприяння у виготовлені офіційних документів, що мають надати право на безперешкодний виїзд за межі України, після чого, останню відразу було затримано в порядку ст. 208 КПК України, працівниками правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.02.2026 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в рамках вищезазначеного кримінального провадження.

За таких обставин, в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні обшуку у приміщенні кабінету № 322 амбулаторії № 2 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району міста Києва, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, 70 в рамках виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 19.02.2026 року у справі № 756/2368/26. Кабінетом фактично користується лікар загальної практики даної установи ОСОБА_6 , яка є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Відповідно до складеного протоколу обшуку від 19.02.2026, під час обшуку даного приміщення виявлено та вилучено моноблок марки «Acer», с/н DQVK6ME00164203DE9300 із зарядним пристроєм, клавіатурою та комп`ютерною мишкою, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , оскільки доступу до даної комп`ютерної техніки не було надано, оскільки на ній наявні логічні засоби захисту.

Вказане майно, постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 20.02.2026 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме на моноблок марки «Acer», с/н DQVK6ME00164203DE9300 із зарядним пристроєм, клавіатурою та комп`ютерною мишкою, шляхом заборони їх розпорядження та користування

У судове засідання слідчий, прокурор та власник майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

24.02.2026 від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява, якою він просив долучити до матеріалів справи копію постанови про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, копію постанови про визнання речових доказів, копію ухвали слідчого судді від 18.02.2026 та копію протоколу обшуку.

03.03.2026 від прокурора ОСОБА_4 надійшла заява, якою прокурор просить проводити розгляд справи без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Також, до суду надійшла заява власниці майна - ОСОБА_6 , яка просила проводити розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами, а також з урахуванням позицій, які сторони виклали у своїх заявах.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як убачається з протоколу обшуку від 19.02.2026, в ході обшуку кабінета № 322 амбулаторії № 2 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району міста Києва, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, 70, виявлено та вилучено моноблок марки «Acer», с/н DQVK6ME00164203DE9300 із зарядним пристроєм, клавіатурою та комп`ютерною мишкою, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення вказаного обшуку, було вилучено майно, яке має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження та не входило до переліку майна щодо якого надавався дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку - є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 20.02.2026, майно вилучене під час обшуку 19.02.2026, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000235.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що слідчим та прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно, а саме моноблок марки «Acer», с/н DQVK6ME00164203DE9300 із зарядним пристроєм, клавіатурою та комп`ютерною мишкою, вилучені під час обшуку 19.02.2026, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000235, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідчий та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернулися з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.02.2026 під час проведення обшуку в приміщенні кабінету № 322 амбулаторії № 2 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району міста Києва, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, 70, а саме на моноблок марки «Acer», с/н DQVK6ME00164203DE9300 із зарядним пристроєм, клавіатурою та комп`ютерною мишкою, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1