ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/309/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

адвоката: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000130 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Херсона, громадянина України , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому до 27 березня 2026 включно.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 29.01.2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який- цілодобовий домашній арешт.

Посилається на те, що суд допустив істотне порушення норм процесуального права, судом не зазначено мотивів неврахування доказів сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту у зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_7 , наявністю у нього міцних соціальних зв`язків зі своїми батьками, фактичної неможливості тиску на свідків , що буде стримувати його від ухилення від виконання процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурором у порушення п 5,6 ч.1 ст. 184 КПК у клопотанні не викладено обставин на підтвердження заявлених ризиків, відсутні посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Висновки суду щодо стану здоров`я обвинуваченого помилкові у зв`язку з неповним дослідженням доказів наданих стороною при розгляді клопотання прокурора.

До заперечення на клопотання прокурора стороною захисту надавалися відповідні докази того , що обвинувачений має серйозні вади здоров`я. Відповідно до відповіді Філії ДУ « Центр охорони здоров`я Державної кримінально- виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 26.01.2026 року визначених у протоколі лікування виразкового коліту медичною установою не здійснюється, що відповідно тягне для обвинуваченого ускладнення здоров`я під час перебування під вартою та загрозою для його життя. Єдиним шляхом збереження життя та здоров`я обвинуваченого є спостереження протікання хвороби та її лікування виключно у лікарів, які спеціалізуються на лікуванні такого виду хвороби, які в медичній установі відсутні, тому лікування не забезпечується.

Посилається на те, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє йому переховуватися від суду , оскільки йому вкрай необхідно консультуватися у відповідного медичного фахівця, проходити медичний огляд, приймати ліки, тощо. Крім того для переховування від суду необхідні фінансові ресурси. Обвинувачений розуміє, що переховування від суду не дасть можливості уникнути відповідальності , а має стійке переконання, що він повинен захищатися від обвинувачення у відповідності до вимог КПК, тому відсутній ризик переховуватися від слідства або суду.

Обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації. За цією ж адресою проживають його батьки, які є членами його сім`ї , з якими обвинувачений має тісний соціальний зв`язок. Батько обвинуваченого самостійно не може пересуватися та потребує стороннього догляду. Його матір є особою похилого віку, на даний час вона одноособово здійснює догляд за своїм чоловіком. Обвинувачений є співвласником квартири, в якій проживає разом із батьками. Під час воєнного стану посилені заходи безпеки , зокрема у м. Херсоні, що значно ускладнює переховування від суду обвинуваченим з урахуванням його стану здоров`я та стримуючим фактором для обвинуваченого переховуватися від суду.

У клопотанні прокурора не наведено яким чином обвинувачений може впливати на свідків ( фізично, морально- будь якими пропозиціями, тощо). Обвинувачений розуміє всі правові наслідки тиску або впливу на свідків та не має наміру у будь-який спосіб спілкуватися зі свідками до ухвалення вироку у цій справі.

Вказує, що твердження прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суперечить матеріалам кримінального провадження, практиці ЄСПЛ.

Вважає, що визначена застава у розмірі 181680 грн. не відповідає визначеним у практиці ЄСПЛ критеріям правомірності.

Обвинувачений до затримання проживав разом зі своїми батьками , офіційно був працевлаштований.

На даний час у зв`язку із перебуванням під вартою, обвинувачений не має можливості працювати, тому не має будь- яких доходів для сплати такого розміру застави. Його батьки також не мають можливості сплатити заставу у визначеному розмірі , оскільки є пенсіонерами та із всіх видів доходу отримують тільки пенсію.

В судових рішеннях суд не наводить конкретних і переконливих доказів на обґрунтування ризиків.

Вказує, що до обвинуваченого може бути застосований більш м`який запобіжний захід, де він буде перебувати під наглядом органів поліції , що є гарантією виконання обвинуваченим всіх вимог, що стосуються такого виду запобіжного заходу.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведені обставини, думку учасників судового провадження, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, який не направив заяву про участь в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1, ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК визначено порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначеною заставою у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181680 грн. застосований до ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2025 року для запобігання встановленим ризикам , передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В подальшому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 рішеннями суду продовжений, попередньою ухвалою Херсонського міського суду від 15.12.2025 року строк тримання під вартою продовжено до 12.02.2026 року включно.

До закінчення строку дії зазначеної ухвали суду прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з правом внесення застави в сумі визначеному слідчим суддею, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України , яке відноситься до тяжких, продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом.

Доводи апеляційної скарги про недотримання прокурором положень кримінального процесуального закону щодо змісту клопотання не є переконливими.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2026 року ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 березня 2026 року включно.

Як видно із ухвали, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 суд виходив із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна , судовий розгляд не завершений , докази не досліджені, врахував сукупність відомостей про особу обвинуваченого, який не одружений, утриманців не має, має постійне місце реєстрації та проживання, на час затримання був працевлаштований, раніше не судимий, стан його здоров`я та дійшов висновку, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК продовжують існувати, для запобігання яким наявні підстави для продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового провадження не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а й обставини, передбачені ст. 178 КПК України

Захисник в апеляційній скарзі захисник наводить відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого та інші відомості що його характеризують , які існували на час застосування запобіжного заходу та прийняття рішення про його продовження та були відомі слідчому судді та суду.

Сукупність цих відомостей не вказує на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України нівельовані чи зменшилися.

Посилань на те, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, захисником в апеляційній скарзі не наведено.

Доказів того , що обвинувачений до затримання здійснював догляд за батьком , до апеляційної скарги не додано.

Посилання захисника на те, що судом не було взято до уваги відомості про погіршення стану здоров`я не узгоджуються із мотивами прийнятого судом рішення, з якого вбачається , що стан здоров`я обвинуваченого, а також наявні відомості про надання за потреби необхідної медичної допомоги було враховано судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу .

В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в організовуються і проводяться відповідно до діючого законодавства України.

Обсяг процесуальних документів, які апеляційний суд має право витребувати в суді першої інстанції в межах розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою визначений ст. 422-1 КПК України:

- ухвалу про продовження строку тримання під вартою;

- клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Процесуальних повноважень витребувати в суді будь які інші документи, ніж зазначені у ст. 422-1 КПК апеляційний суд не має.

Обґрунтованих доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його перебування в умовах установи попереднього ув`язнення та доказів неможливості надання йому необхідної медичної допомоги в установі попереднього ув`язнення матеріали апеляційної скарги не містять. Не були надані такі докази і під час апеляційного розгляду.

Жодного документу , на який посилається захисник в апеляційній скарзі щодо стану здоров`я обвинуваченого до апеляційної скарги не доданий, тому не є предметом оцінки колегії суддів.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики ще є достатньо суттєвими на даній стадії судового розгляду кримінального провадження, що дає підстави дійти висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Обґрунтування захисником апеляційних вимог відсутністю у обвинуваченого фінансових ресурсів для переховування , а також посиленими заходами контролю в м.Херсоні, який перебуває у зоні бойових дій , не можуть бути прийняті як обставини, що вказують на готовність обвинуваченого демонструвати належну самокеровану процесуальну поведінку, і не вказують на те, що встановлені ризики знівельовані.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зважаючи на те, що судовий розгляд не закінчений є вірогідним продовження існування ризику впливу на свідків.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками може незаконно впливати на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Не спростовують доводи апеляційної скарги і висновки суду про продовження існування ризику переховування від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його винуватості, репутацію обвинуваченого, сукупність відомостей про його особу та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК, зокрема його соціальні зв`язки, які не є такими беззаперечно стримуючими , які б спростували існування зазначеного ризику.

Відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник наводить доводи про непомірність визначеного розміру застави, та те, що обвинувачений у зв`язку з перебуванням під вартою та його батьки не мають можливості внести заставу.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 , ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а не виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, обвинуваченого.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвала слідчого судді від 06.06.2025 року , якою визначено розмір застави, не є предметом апеляційного перегляду. Цією ухвалою слідчий суддя визначив заставу у розмірі, який є не є максимальним для осіб, що обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.5ст.182 КПК України .

Апеляційна скарга не містить прохання про зменшення розміру застави.

Застава може бути внесена як самою обвинуваченою особою так і іншими фізичними чи юридичними особами ( заставодавцем).

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції з підстав та за доводів зазначених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422-1, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4