Справа №:755/346/26
Провадження №: 1-кс/755/920/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "03" березня 2026 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000054 від 09.01.2026 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 09.01.2026 приблизно о 08:30 год. дільничними офіцерами поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оперуповноваженим ОСОБА_9 , які відповідно до Закону України «Про національну поліцію» є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції України, перебуваючи у форменому одязі, разом з представником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , який також перебував у форменому одязі, здійснювали заходи з оповіщення населення щодо мобілізації на території Дніпровського району міста Києва.

В цей час, знаходячись неподалік будівлі № 2/1 по вулиці Віталія Шимановського у м. Києві, вказаними особами було помічено ОСОБА_5 , який в свою чергу помітивши працівників поліції та РТЦК та СП, намагався втекти. У зв`язку з необхідністю встановлення особи ОСОБА_5 та у відповідності до п. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» необхідністю перевірки його документів поліцейські наздогнали ОСОБА_5 , який на законну вимогу поліції відмовився надавати документи та намагався залишити місце, де його було зупинено. У подальшому, з метою встановлення анкетних даних ОСОБА_5 , відносно нього було застосовано фізичну силу та спецзасіб - кайданки для припинення опору та подальшого доставлення до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві. ОСОБА_5 було поміщено на середину заднього сидіння автомобіля «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 , на задньому пасажирському сидінні зліва від ОСОБА_5 перебував ОСОБА_7 , а справа - ОСОБА_9 .

Під час руху до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, проїжджаючи по вул. Краківській, неподалік будинку № 18, у ОСОБА_5 з метою перешкоджання діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету, уникнення затримання та подальшої відповідальності за вчинення опору представникам влади, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення вбивства службових осіб, які його затримали та доставляли.

З цією метою, ОСОБА_5 , приблизно о 08:50 год., реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті спричинення вбивства інших осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що він затриманий працівниками правоохоронного органу, дістав з наявного при ньому рюкзака предмет, схожий на пістолет, який направив в живіт ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 в цей час перехопив руку ОСОБА_5 та відвів ствол пістолета дещо в сторону, а тому ОСОБА_5 здійснивши один постріл, влучив кулею ОСОБА_7 в праву руку, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дотичного поранення правого передпліччя, однак не спричинив смерть ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 , було затримано, а потерпілого ОСОБА_7 з отриманими внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями було доставлено до КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» та надано медичну допомогу.

09.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України.

10.01.2026 ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи визначення розміру застави, а саме до 09.03.2026.

03.03.2026 постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 09.04.2026.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність ризиків передбачених ч.2 ст. 177, ст. 194 КПК України, та наявність обґрунтованої підозри, що стало підставою для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, а також ризиків, які дають достатні підстави прокурору звернутись з клопотанням до суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.

Слідчий вважає, що з моменту обрання судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих). Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, що свідчить про необхідність продовжити строки тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню вищеперерахованим ризикам.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, будучи обізнаним з мірою покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду. Вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник заперечив щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки наведені прокурором ризики жодним чином не підтверджені, необґрунтовані і це є лише припущеннями. Крім того, прохав врахувати те, підозрюваний ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, має місце проживання в м. Києві.

підозрюваний ОСОБА_5 , підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватись від суду, може впливати на свідків, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, стан його здоров`я на даний час не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.04.2026.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: