Справа № 331/1164/26
Провадження № 1-кс/331/338/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області каптана юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 06.02.2026 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 06.02.2026 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за процесуального керівництва групи прокурорів Запорізької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 06.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 будучи проросійськи налаштованою особою, маючи критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, перебуваючи у місті Енергодар, Енергодарської міської територіальної громади, Василівського району Запорізької області, яке з 04.03.2022 і на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією, представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом зф держави-агресора рф), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання негативних наслідків, погодився на пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників окупаційної влади держави-агресора рф та починаючи з 24.03.2023 добровільно зайняв посаду, мовою оригіналу «заместитель начальника» в незаконному правоохоронному органі - мовою оригіналу «отдел МВД России «Энергодарский», (який з 21.02.2023 зареєстрований в «реестре юридических лиц, осуществляющих деятельность в Запорожской области» з повним найменуванням «Отдел министерства внутренних дел российской федерации «Энергодарский»), створеному на тимчасово окупованій території міста Енергодар Енергодарської міської територіальної громади, за фактичним місцем розташування: Запорізька область, м. Енергодар, проспект Будівельників, буд. 17.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 , наявне наступне майно: об`єкт рухомого майна транспортний засіб VOLKSWAGEN, 1991 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1781, червоного кольору, з номером кузову НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1114774, тип об`єкта: квартира, Адреса нерухомого майна: Луганська обл., м. Краснодон, Радянський квартал, будинок 2, квартира 195, Загальна площа (кв.м): 67,6, Житлова площа (кв.м): 39,7, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 19313, Номер запису: 242 в книзі: 2., розмір частки 1/1.

Відтак, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п.3 ч.1 ст.170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000322 від 06.02.2026 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

21.01.2026 року старшим слідчим в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, в межах кримінального провадження № 0000065 від 16.03.2022 р., складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також в газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» № 18 (8210) від 22.01.2026 р.

Матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 06.02.2026 року були виділені з ЄРДР № 0000065 в окреме провадження, про що були внесені відповідні відомості до ЄРДР № 0000322.

Так, санкція ч.7 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 може бути конфісковано в дохід держави.

Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.

Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майна наявна та підтверджена.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 463828041 від 11.02.2026 р., нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Згідно із реєстраційною карткою ТЗ (заява: 210436405, NZA: 100676742) за ОСОБА_5 зареєстрований транспортний засіб Volkswagen, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1781, червоного кольору, з номером кузову НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Таким чином, арешт на майно накладається без такої заборони.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області каптана юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 06.02.2026 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- об`єкт рухомого майна - транспортний засіб VOLKSWAGEN, 1991 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1781, червоного кольору, з номером кузову НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1114774, тип об`єкта: квартира, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 67,6, житлова площа (кв.м): 39,7, розмір частки 1/1.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1