Справа № 199/1276/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0024467 про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта вища, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходив військову службу на посаді командира 2 єгерського взводу 3 єгерської роти 1 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «молодший лейтенант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також, тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Разом з тим молодший лейтенант ОСОБА_3 згідно витягу з наказу №278 від 28.12.2024 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 1676 від 25.12.2024 на посаду командира 2 єгерського взводу 3 єгерської роти 1 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Таким чином, молодший лейтенант ОСОБА_3 в розумінні вимог ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останній було достеменно відомо про обов`язок несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, молодший лейтенант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і Стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте молодший лейтенант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи. їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Молодший лейтенант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира 2 єгерського взводу 3 єгерської роти НОМЕР_3 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних. Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану, 29.04.2025 самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася у АДРЕСА_3 , та був відсутній на службі без поважних причин, проводячи час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової: служби, тривалістю понад три доби, до 20.01.2026, доки не прибув добровільно до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Краматорську.

На підставі викладеного ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, просив дане кримінальне провадження закрити, зобов`язати після набрання ухвали законної сили невідкладно прийняти ОСОБА_3 на військову службу, зобов`язати ОСОБА_3 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Прокурор обґрунтував клопотання тим, що молодший лейтенант ОСОБА_3 добровільно з`явився до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Краматорську, де повідомив про намір далі проходити військову службу; отримано письмову згоду командира військової частини про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 підтримали подане прокурором клопотання.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього документи, вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За приписами п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Молодший лейтенант ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, де повідомив про намір далі проходити військову службу. При цьому надана письмова згода командира військової частини НОМЕР_4 від 30.07.2025 на продовження проходження молодшим лейтенантом ОСОБА_3 військової служби.

На підставі викладеного, з огляду на явність підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, підозрюваний ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Суд також враховує приписи ч. 3 ст. 288 КПК України, за якими у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Керуючись ст. 284-286, 288, п. 2) ч. 3 ст. 314, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0024467 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Звільнити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0024467 від 08.07.2025, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Зобов`язати на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України командира військової частини НОМЕР_4 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_3 .

Зобов`язати на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України ОСОБА_3 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1