Дата документу 09.02.2026 Справа № 333/6514/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6514/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/18/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 09 лютого 2026 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ОСОБА_7 , заявлену в межах кримінального провадження №0000139 від 15 січня 2024 року.

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ОСОБА_7 , заявлену в межах кримінального провадження №0000139 від 15 січня 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дослідивши матеріали скарги, з врахуванням наданих пояснень учасників судового розгляду, матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі), повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття цього кримінального провадження на підставі вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що висновки слідчого судді є необґрунтованим та невмотивованими.

Вказує, що з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження убачається, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно. Слідчий передчасно та необґрунтовано припинив досудове розслідування, не врахувавши шкоди, яка була завдана державним інтересам, та неповно з`ясував обставини справи.

Вказує, що не встановлення винних осіб у такій категорії справ, підслідність яких відноситься до виключної компетенції Державного бюро розслідувань, позбавляє Міністерство можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок протиправних дій, бездіяльності (службової недбалості) правоохоронних органів та прокуратури.

Повідомляє, що подана скарга до слідчого судді була обґрунтована тим, що, закриваючи кримінальне провадження, слідчий вказав: «жодне із зазначених діянь під час даного кримінального провадження виявлено не було», при цьому слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних фактів, без підтвердження їх належними доказами. В оскаржуваній постанові слідчим не зазначено, в діянні яких саме осіб встановлено відсутність складу розслідуваних кримінальних правопорушень.

Слідчим не було допитано у якості свідків а ні осіб, які утримувались разом із заявником у державних установах «Рівненський слідчий ізолятор», «Київський слідчий ізолятор», стосовно умов тримання таких осіб, а ні посадових осіб, вказаних установ.

Посилання слідчого на те, що відповідно до інформації, отриманої від ДУ «Київський слідчий ізолятор», відомості щодо перебування ОСОБА_8 у вказаній установі відсутні», є хибним.

З тексту постанови убачається, що слідчий обмежився лише допитом службових осіб ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» (посадові особи не допитані). Посадові особи державних установ «Рівненський слідчий ізолятор», «Київський слідчий ізолятор» не допитані.

Органом досудового розслідування не було перевірено обставин, які булі викладені в заяві ОСОБА_8 до Європейського суду з прав людини, на підставі яких Європейський суд дійшов до висновку, що умови, в яких утримувався заявник, були неналежними.

У постанові слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування встановлено, що заявник, під час перебування в державних установах «Рівненський слідчий ізолятор», «Київський слідчий ізолятор», «Запорізький слідчий ізолятор» не звертався зі скаргами на неналежні умови його перебування у вказаній установі. Натомість слідчий не взяв до уваги те, у разі подання таких скарг, не виключається можливість чинення тиску з боку адміністрації державних установ на ув`язнених і службові особи, у випадку надходження відповідних скарг, можуть штучно створювати погіршення і без того неналежних умов тримання ув`язнених осіб. Заявник скаржився на те, що тримання його під вартою було необґрунтованим і тривалим (більше 3 років і 7 місяців).

Представник Міністерства юстиції України, прокурор та представник ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання.

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_9 надіслала на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі представника міністерства юстиції України, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Клопотань про відкладення розгляду провадження учасники процесу не надсилали.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю представника Міністерства юстиції України, прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

З матеріалів кримінального провадження, які надійшли на запит апеляційного суду, та з оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000139 убачається, що 15 січня 2024 року ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Підставою внесення вищевикладених відомостей до ЄРДР стала заява Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла на адресу ТУ ДБР у м.Мелітополі 12 січня 2024 року з головного слідчого управління Державного бюро розслідувань

Згідно зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 2022 року у справі «Приходько та інші проти України» (заява № 36599/21 від ОСОБА_8 ), відповідно до якого судом констатовано порушення статті 3, пункту 3 статті 5, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у зв`язку з тривалим триманням під вартою у неналежних умовах ОСОБА_8 та зобов`язано сплатити заявнику 10050 євро (еквівалент у Національній валюті 390212,7 грн.).

У своїй заяві до Європейського суду ОСОБА_8 скаржився на переповненість камер, відсутність або обмежений доступ до душу, відсутність свіжого повітря, відсутність туалетних засобів, відсутність прогулянок, відсутність приватності під час користування туалетом, стверджував, що: знаходиться в умовах, що принижують людську гідність в Рівненському слідчому ізоляторі, в Київському слідчому ізоляторі та Запорізькому слідчому ізоляторі з 26 грудня 2017 року до часу подання заяви (3 роки та 6 місяців); утримувався в камерах надто малої площі з урахуванням кількості утримуваних осіб в камерах; дані камери не мали душу і він не міг займатися гігієнічними процедурами; камери мали плісняву та грибок, мали поганий запах та дуже великий брак свіжого повітря, низький рівень якості питної води, він був не забезпечений державою засобами гігієни та постільною білизною, що призводило до моральних страждань; дуже страждав від пасивного куріння; мав можливість здійснювати прогулянку за межами камери лише один раз на тиждень тривалістю одна година; був вимушений прати власну одежу та білизну в звичайному рукомийнику в холодній воді та сушити речі безпосередньо в камері, від чого в камері ставало ще вологіше; жодних послуг щодо прання білизни в слідчому ізоляторі не надавалось; будівля слідчого ізолятору надто стара та потребувала ремонту, а також слідчий ізолятор був переповнений ув`язненими особами; при цьому не був визнаний судом винною особою; йому була завдана моральна шкода внаслідок перебування в таких умовах і він вимагав від уряду її відшкодування; скаржився на надмірний строк досудового ув`язнення в очікуванні судового рішення; неодноразово клопотав перед судом під час судових засідань щодо зміни відносно нього запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою; кримінальне переслідування тривало 3 роки та 6 місяців; судове рішення у справі порушувало принцип правової визначеності та порушувало звичний розклад життя заявника, завдавало йому моральних страждань; стверджував, що держава не забезпечила йому належні умови перебування в слідчому ізоляторі і він вимушений був перебувати в умовах, які принижують людську гідність; використав всі національні засоби щодо захисту своїх прав.

До вищевказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення, представником Міністерства юстиції України було додано копії автентичного перекладу рішення Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 2022 року «Приходько та інші проти України» на 9 арк., а також копію матеріалів справи на 460 арк.

Вищевказані документи долучені до матеріалів досудового розслідування та у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_8 звертався до Європейського суду з прав людини із заявою про порушення його прав. За результатами розгляду заяви були встановлені відповідні порушення та зобов`язано за рахунок держави сплатити останньому 10050 євро.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчим в порядку ст.ст.40, 93 КПК України було витребувано з Комунарського районного суду м.Запоріжжя відповідну інформацію, згідно з якою Комунарським районним судом м.Запоріжжя, здійснюється судовий розгляд кримінальної справи №336/4420/18 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, інформація про звернення обвинуваченого ОСОБА_8 із цивільним позовом про відшкодування моральної та/чи матеріальної шкоди, пов`язаної з можливим довготривалим розглядом його справи, неналежними умовами його тримання під вартою тощо, відсутня, у межах зазначеного кримінального провадження таких заяв ОСОБА_8 не подавалося та копії зазначених позовів до матеріалів кримінального провадження не долучалися. Аналіз причин тривалості розгляду вказаного кримінального провадження свідчить про те, що вказане кримінальне провадження є складним, враховуючи багатоепізодність кримінальних правопорушень, які були здійсненні у різних областях України (Житомирська, Миколаївська, Запорізька), великою кількістю обвинувачених (9 осіб, на цей час залишилося 5 обвинувачених: троє оголошені у розшук - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 - помер), потерпілих та свідків. Під час організації такого судового процесу витрачаються величезні людські та часові ресурси. Так, під час проведення одного судового засідання мали приймати участь не менше 24 осіб (3 суддів, секретар судового засідання, прокурор, 9 обвинувачених і 9 захисників, перекладач та конвой - коли обвинувачені знаходилися під вартою). Крім того, сім обвинувачених - мешканці м.Одеси, один - Запоріжжя, а один - Донецької області, четверо захисників обвинувачених (на різних періодах судового розгляду) також були з м. Одеси, що також є певним чинником для складності організації судового процесу. Судом постійно проводилися судові засідання по відеоконференції з м.Одеси, м.Києва та Донецької області. Наразі проводиться відеоконференція із Одеського слідчого ізолятора, так як ОСОБА_11 після зміни йому запобіжного заходу був затриманий працівниками правоохоронних органів. Непоодинокими були випадки, що затримка початку судових засідань або неможливість їх проведення була пов`язана саме з відсутністю Інтернет - зв`язку та енергопостачання у судах, з яким був відеозв`язок (при відключеннях в енергосистемі України). Також, певними проблемами, які суттєво вплинули на тривалість розгляду даного кримінального провадження, стало розповсюдження хвороби Covid-19 (неявки захисників та обвинувачених через хворобу), а також повномасштабне вторгнення російських військ (особливий режим роботи суду та велика кількість повітряних тривог у м. Запоріжжя. Станом на 18 березня 2024 року м.Запоріжжя за тривалістю знаходилось на 2 місці по Україні - 3503,5 годин, а по кількості - на 3 місці по Україні - 3663 разів. Від обвинувачених неодноразово надходили заяви про заміну їм захисників, які частково задовольнялися судом (у зв`язку з тривалою хворобою захисника; через мобілізацію; у зв`язку з виїздом захисника на тимчасово окуповану територію, переїздом в іншу область на постійне місце мешкання; у зв`язку із попереднім захистом іншого обвинуваченого, у якого різна позиція у кримінальному провадженні; у зв`язку з неможливістю сплачувати гонорар захиснику по договору про надання правової допомоги (призначався адвокат з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги); через припинення адвокатської діяльності). У подальшому, при призначенні нового захисника, останній заявляв клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (60 томів), яке судом задовольнялося з метою не порушення права на захист. Відповідно, на цей період розгляд кримінального провадження не відбувався. Під час судового розгляду стороною захисту заявлялися неодноразові відводи складу суду, у зв`язку з тривалим часом розглядів (отримання думок усіх учасників), спливав час, відведений до розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, з різних причин (самовідводи, неможливість здійснити авторозподіл, відставка судді, закінчення повноважень у судді, яка приймала участь у розгляді) змінювалися склади колегії суду, яка розглядала кримінальне провадження (на цей час кримінальне провадження розглядає дев`ята колегія суддів). Планування розгляду даного кримінального провадження здійснювалося заздалегідь і на 6 місяців наперед з метою належної організації судового розгляду. Безпосередньо судом планувалися та призначалися судові засідання не рідше 6 разів на робочий місяць. Всього, за період перебування даного кримінального провадження з 06 серпня 2018 оку по 04 березня 2024 року було заплановано 294 судових засідання, з яких були відкладені або зняті з розгляду - 266 судових засідань, у зв`язку з:

- неявкою захисників - 65 разів: (причини: участь в інших у судових засіданнях, неповажні причини - 44; хвороба - 21);

- неявкою обвинувачених - 60 разів (причини: неповажні причини - 13; хвороба - 47);

- клопотаннями захисника ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після їхньої заміни - 38 разів;

- клопотаннями обвинувачених ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після заміни захисників - 35 разів;

- з відмовою обвинуваченого від захисника та рішенням суду щодо призначення іншого захисника - 21 раз;

- заявленими відводами колегії суддів - 13 разів;

- неявкою прокурора - 7 разів (причина - участь в інших судових засіданнях);

- неможливістю проводити судові засідання на 09:00 год. ранку (були заплановані судові засідання), так як обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий (2023 р.) та конвой не міг на такий час доставити до суду, а обвинувачений не надав згоди на проведення судових засідань у режими відеоконференції з приміщення слідчого ізолятора) - 7 разів;

- недоставкою конвоєм обвинувачених до зали судових засідань - 5 разів;

- заявленими самовідводами суддів - 4 рази;

- перебуванням суддів у щорічній відпустці - 4 рази;

- технічними проблемами з відеоконференцією - 4 рази;

- особливим режимом роботи суду (проводилися судові засідання тільки невідкладних проваджень) - 2 рази;

- із залученням перекладача - 1 раз.

Колегія суддів при неявці прокурорів, обвинувачених та захисників з неповажних причин, відповідно до вимог КПК України, реагувала на такі факти. Так, впродовж судового розгляду направлялися листи на ім`я прокурора Запорізької області та Генерального прокурора України (стосовно прокурорів). Перед кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями п`ять разів порушувалися питання про притягнення захисників до дисциплінарної відповідальності через неналежне виконанням ними професійних обов`язків. До обвинувачених застосовувалися примусові приводи та останні оголошувалися у розшук.

На підтвердження зазначеної інформації Комунарським районним судом м.Запоріжжя було додано рад відповідних документів, зокрема, відомості про кожне судове засідання та причину його відкладення, копії ухвал суду, та інші матеріали, які були наданні суду сторонами по справі.

Також, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчим в порядку ст.ст.40, 93 КПК України було витребувано з Запорізької обласної прокуратури інформацію, відповідно до якої до Запорізької обласної прокуратури, будь-яких заяв та скарг від ОСОБА_8 щодо обставин, викладених у заяві, до ЄСПЛ, не надходило.

Відповідно до інформації, отриманої під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчим в порядку ст.ст.40, 93 КПК України від ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, ув`язнений ОСОБА_8 , за період перебування у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» (з 04 жовтня 2018 року по 04 листопада 2021 року) та його захисники зі скаргами на неналежні умови тримання до адміністрації установи не звертались. Відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особам, взятим під варту, надаються безплатно за єдиними нормами, встановленими КМУ, харчування, індивідуальне спальне місце, постільні речі та інші види матеріально-побутового забезпечення. Камери забезпечені необхідним обладнанням згідно Наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року №1118/5 «Норми забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення слідчого ізолятора», а саме: спальні місця, стіл, кран водогінний, санвузол відгороджений із перегородкою висотою 1,4 м. За час утримання в державній установі «Запорізький слідчій ізолятор» ув`язненому ОСОБА_8 було видано: матрац, подушку, наволочку та два простирадла. Лазне-пральне обслуговування здійснюється відповідно до наказу МЮУ «Про затвердження Положення про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» №849/5 від 08 червня 2012 року. Згідно графіку щотижня проводиться миття в лазні осіб позбавлених волі з обов`язковою заміною натільної та постільної білизни. Харчування осіб, взятих під варту в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», здійснюється згідно вимог постанови КМУ від 16 червня 1992 року «Про норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Держаної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції». Продовольство до установи надходить централізовано та закуповується за виділені кошти в повному обсязі з відповідними сертифікатами якості. З метою контролю за санітарно-гігієнічним станом харчоблоку, між ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та Запорізькою регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, укладається договір на надання лабораторних послуг з дослідження води питної на бактеріологічні показники, дослідження страв на бактеріологічне забруднення та ефективність термічної обробки, дослідження змивів. Комплекс наданих послуг надається поквартально. З метою профілактики і недопущення інфекційних захворювань ДУ Запорізький слідчий ізолятор» щорічно укладає договір з ТОВ «Запорізький лікувально-фармацевтичний альянс» щодо проведення дератизації та дезінсекції в приміщеннях установи. В період часу з 04 жовтня 2018 року по момент вибуття з установи 04 листопада 2021 року ув`язнений ОСОБА_8 утримувався в камерах: з 04 жовтня 2018 року по 19 грудня 2020 року в камері № 71, яка розрахована для тримання 8 ув`язнених, утримувалося до 8 ув`язнених, площа камери 27,6 м2; з 19 грудня 2020 року по 28 грудня 2020 року в камері №48, яка розрахована для тримання 3 ув`язнених, утримувалося до 3 ув`язнених, площа камери 11,7 м2; з 28 грудня 2020 року по 14 листопада 2021 року в камері № 71, яка розрахована для тримання 8 ув`язнених, утримувалося до 8 ув`язнених, площа камери 27,6 м2. Камери №№ 71 та 48 забезпечені необхідним обладнанням згідно Наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року №1118/5 «Норми забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення слідчого ізолятора», а саме: ліжками металевими, стіл, кран водогінний, санвузол відгороджений із перегородкою 1,4 м, урна для сміття, вішалка настінна, телевізор, чайник. Доступ до денного освітлення та свіжого повітря забезпечується через віконний отвір.

Окрім того, слідчим в порядку ст.ст.40, 93 КПК України під час проведення досудового розслідування від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, отримано інформацію, згідно з якою ОСОБА_8 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 15 грудня 2017 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України. До державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» прибув 04 листопада 2018 року. Ухвалою колегією суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2021 року, ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. 04 листопада 2021 року останній був звільнений з-під варти в залі суду. Згідно із записами в Журналі №9/45 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до осіб, узятих під варту і засуджених Запорізького слідчого ізолятора», до ув`язненого ОСОБА_8 за період тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались. За період знаходження в установі ОСОБА_8 утримувався в камерах: з 04 жовтня 2018 року по 19 грудня 2020 року в камері №71, розрахованої для тримання 8 ув`язнених, утримувалось 8 ув`язнених: з 19 грудня 2020 року по 28 грудня 2020 року в камері №48, розрахованої для тримання 3 ув`язнених, утримувалось 3 ув`язнених; з 28 грудня 2020 року по 14 листопада 2021 року в камері №71, розрахованої для тримання 8 ув`язнених, утримувалось 8 ув`язнених. Згідно з актом вимірювання житлової площі державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», житлові площі камер складають № 71 - 21,4 м2, № 48 - 10,8 м2. За період перебування в установі, ОСОБА_8 зі скаргами на переповненість камер до адміністрації установи не звертався. Згідно з п.3.1 Розділу 111 наказу Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року №849/5 «Про затвердження Положення про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах», миття в лазні здійснюється 1 раз на тиждень. Одночасно може здійснюватися миття в лазні із розрахунку 1 душова сітка на 2 особи. Тривалість миття в лазні однієї групи осіб становить не менше 40 хв., враховуючи час на роздягання та одягання. За час утримання в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», ув`язнений ОСОБА_8 щодо надання йому гігієнічних засобів, або туалетних засобів до адміністрації установи не звертався. Камери установи обладнані згідно з вимогами п.п.8.13 наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року №1118/5 «Про затвердження Порядку забезпечення, обліку та експлуатації меблів, інвентарю і предметів господарчого призначення та норм їх забезпечення і експлуатації в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України» із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України №3678/5 від 15 грудня 2016 року, а саме санвузлом (відгородженим від жилої площі камери парапетом висотою 160 см, який виготовлений з цегляної кладки). Санвузли обладнані дверима, що забезпечує повну приватність при відвідуванні туалетів. Прогулянка ув`язненому ОСОБА_8 надавалась у відповідності до вимог глави 9 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України № 1769/5 від 14 червня 2019 року, а саме - щоденно, тривалістю не менше 1 години. Прогулянки проводились згідно з графіком, затвердженим начальником установи, в прогулянкових двориках. В прогулянкових двориках встановлений спортивний інвентар для занять фізичними вправами (перекладини та бруси), що дає можливість кожному ув`язненому та засудженому, за власним бажанням, займатися спортом. За час утримання в держаній установі «Запорізький слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_8 зі скаргами щодо ненадання йому прогулянок до адміністрації установи не звертався.

В матеріалах провадження міститься інформація надана ДУ «Запорізьким слідчим ізолятором», що усіх осіб, які відвідували ОСОБА_8 в установах ДУ Рівненський слідчий ізолятор», ДУ Київський слідчий ізолятор» та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за період з 26 грудня 2017 року до 04 листопада 2021 року, з наданими копіями вимог про виклик та даних, щодо часу відвідування, а також відомості про залучення до участі у кримінальному провадженні захисників останньому.

Відповідно до інформації, отриманої від ДУ «Київський слідчий ізолятор», відомості щодо перебування ОСОБА_8 у вказаній установі відсутні.

Згідно з інформацією, отриманою від ДУ «Рівненській слідчий ізолятор», звернень ОСОБА_8 до адміністрації установи з приводу неналежних умов тримання під час його перебування у зазначеній установі (з 26 грудня 2017 року по 15 березня 2018 року) не надходило; ув`язнений ОСОБА_8 утримувався у установі в камері загальною площею 12,5 м2, камера розрахована на 4 ув`язнених; харчування відбувалося у відповідності до Постанови КМУ №336 від 16 червня 1992 року «Про норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках розподільниках та приймальниках Національної поліції»; відповідно до наказу Міністерства юстиції від 08 червня 2012 року №849/5, зміна постільної білизни проводиться щотижнево під час миття в лазні; відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 10 лютого 2012 року №233/5, видача мила проводиться при виведенні засудженого в лазню в розрахунку 100 грам на миття в лазні та 100 грам на туалетні потреби, факти звернень на отримання інших предметів першої необхідності не надходило; оглядові вічка розташовані таким чином, що кут огляду не охоплює санітарний вузол, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року №1118/5 камера, де утримувався ОСОБА_8 , обладнана чашою генуа унітазом (вічком), змивання води в якому здійснюється за рахунок окремо стоячого вентиля, умивальником, водозабірним краном, камера забезпечена цілодобовим водопостачанням; дератизація та дезінфекція в установі проводилась власними силами персоналу, укладені договори на проведення дератизації, дезінфекції та дезінсекції із спеціалізованою організацією; камера, в якій утримувався ОСОБА_8 забезпечена природнім та штучним освітленням, за рахунок віконного прорізу та світильників відповідно.

На виконання доручення слідчого в цьому кримінальному провадженні було допитано в якості свідка суддю Комунарського районного суду ОСОБА_18 , який пояснив, що у провадженні колегії суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_18 та суддів ОСОБА_19 і ОСОБА_20 перебуває кримінальне провадження №336/4420/18 відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. По вказаному кримінальному провадженню обвинувальний акт 06 серпня 2018 року надійшов до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з Генеральної прокуратури України (кримінальне провадження №0000209, відомості про яке внесені до ЄРДР 28 серпня 2015 року), стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. ОСОБА_17 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. У подальшому, у період з 06 серпня 2018 року по 28 серпня 2019 року по даному кримінальному провадженню судове провадження здійснювалося колегіями суддів: 1) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; 2) Жовтневого районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ; 3) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 ; 4) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_24 ; 5) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; 6) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_32 , ОСОБА_23 , ОСОБА_33 ; 7) Шевченківського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 ; 8) Жовтневого районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 ; 9) Жовтневого районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ; 10) Комунарського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_1 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 ; 11) Комунарського районного суду м.Запоріжжя: ОСОБА_19 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 28 серпня 2019 року матеріали кримінального провадження №336/4420/18 надійшли до Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Комунарського районного суду м.Запоріжжя було призначено склад суду: головуючий суддя - ОСОБА_18 , судді - ОСОБА_40 , ОСОБА_41 . Крім того, 02 вересня 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи було також визначено суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_20 як запасного суддю, враховуючи складність та об`єм кримінального провадження. 14 листопада 2019 року ухвалою суду було прийнято рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_17 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого. 05 червня 2020 року на підставі протоколу заміни основного судді запасним суддею основного суддю ОСОБА_42 , якого рішенням Вищої ради правосуддя від 04 червня 2020 року звільнено з посаді судді у зв`язку з відставкою, було замінено на запасного - ОСОБА_20 . 24 вересня 2021 року у судді ОСОБА_43 закінчилися повноваження судді, тому відповідно до повторного автоматизованого розподілу кримінального провадження суддею було обрано суддю ОСОБА_19 09 листопада 2022 року ухвалою суду було прийнято рішення про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_14 , у зв`язку з не встановленням місця знаходження останнього. 15 червня 2023 року ухвалою суду було прийнято рішення про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_16 у зв`язку з не встановленням місця знаходження останнього. 16 жовтня 2023 року ухвалою суду було прийнято рішення про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_15 у зв`язку з не встановленням місця знаходження останнього. Судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, остаточного рішення по ньому ще не прийнято. Всього, за період перебування даного кримінального провадження з 06 серпень 2018 року по 28 серпня 2024 року було заплановано 324 судових засідань, з яких були відкладені або зняті з розгляду - 290 судових засідань, у зв`язку з:

- неявкою захисників - 70 разів: (причини: участь в інших у судових засіданнях, неповажні причини - 47; хвороба - 23);

- неявкою обвинувачених - 72 рази (причини: неповажні причини - 13; хвороба - 58, перебування в іншому судовому процесі - 1);

- клопотаннями захисника ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після їхньої заміни - 39 разів;

- клопотаннями обвинувачених ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після заміни захисників - 35 разів;

- відмовою обвинуваченого від захисника та рішенням суду щодо призначення іншого захисника - 22 рази;

- заявленням відводів колегії суддів - 13 разів;

- неявкою прокурора - 8 разів (причина - участь в інших судових засіданнях);

- неможливістю проводити судові засідання на 09:00 год. ранку (були заплановані судові засідання), так як обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий (2023 р.) та конвой не міг на такий час доставити до суду, а обвинувачений не надав згоди на проведення судових засідань у режими відеоконференції з приміщення слідчого ізолятора) - 7 разів;

- недоставкою конвоєм обвинувачених до зали судових засідань - 5 разів;

- перебування суддів у щорічній відпустці - 5 разів;

- технічними проблемами з відео конференцією - 5 разів;

- заявлениям самовідводів суддями - 4 рази;

- особливим режимом роботи суду (проводилися судові засідання тільки невідкладних проваджень) - 2 рази;

- відрядження суддів - 2 рази;

- неможливість через залучення перекладача - 1 раз.

Колегія суддів при неявці прокурорів, обвинувачених та захисників з неповажних причин відповідно до вимог КПК України реагували на такі факти. Так, впродовж судового розгляду направлялися листи на ім`я прокурора Запорізької області та Генерального прокурора України (стосовно прокурорів). Перед кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями п`ять разів порушувалися питання про притягнення захисників до дисциплінарної відповідальності через неналежне виконанням ними професійних обов`язків (неявки до суду). До обвинувачених застосовувалися примусові приводи та останні оголошувалися у розшук. Аналіз причин тривалості розгляду вказаного кримінального провадження свідчить про те, що вказане кримінальне провадження є складним, враховуючи багатоепізодність кримінальних правопорушень, які були здійсненні у різних областях України (Житомирська, Миколаївська, Запорізька), великою кількістю обвинувачених (9 осіб, на цей час залишилося 5 обвинувачених: троє оголошені у розшук - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 - помер), потерпілих та свідків. Під час організації такого судового процесу витрачаються величезні людські та часові ресурси. Так, під час проведення одного судового засідання мали приймати участь не менше 2- осіб (3 суддів, секретар судового засідання, прокурор, 9 обвинувачених, 9 захисників, перекладач та конвой - коли обвинувачені знаходились під вартою. Крім того, сім обвинувачених - мешканці м.Одеси, один із Запоріжжя, а один із Донецької області, четверо захисників обвинувачених (на різних періодах судового розгляду) також були з м.Одеси, що також є певним чинником для складності організації судового процесу. Судом постійно проводилися судові засідання по відеоконференції з м.Одеси, м.Києва та Донецької області. Наразі проводиться відеоконференція із Одеського слідчого ізолятора, так як ОСОБА_11 після зміни йому запобіжного заходу був затриманий працівниками правоохоронних органів. Непоодинокими були випадки, що затримка початку судових засідань або неможливість їх проведення була пов`язана саме з відсутністю Інтернет-зв`язку та енергопостачання у судах, з ким був відео зв`язок (при відключеннях в енергосистемі України). Також, певними проблемами, які суттєво вплинули на тривалість розгляду даного кримінального провадження, стало розповсюдження хвороби Covid-19 (неявки захисників та обвинувачених через хворобу), а також повномасштабне вторгнення російських військ (особливий режим роботи суду та велика кількість повітряних тривог у м.Запоріжжя. Станом на 28 серпня 2024 року м.Запоріжжя за тривалістю знаходиться на 3 місці по Україні - 4414 годин, а по кількості - на 2 місці по Україні - 4674 разів). Від обвинувачених неодноразово надходили заяви про заміну їм захисників, які частково задовольнялися судом (у зв`язку з тривалою хворобою захисника; через мобілізацію; у зв`язку з виїздом захисника на тимчасово окуповану територію, переїздом в іншу область на постійне місце мешкання; у зв`язку із попереднім захистом іншого обвинуваченого, у якого різна позиція у кримінальному провадженні; у зв`язку з неможливістю сплачувати гонорар захиснику по договору надання правової допомоги (призначався адвокат з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги); через припинення адвокатської діяльності). Всього по даному кримінальному провадженню приймало участь більше 60 захисників. У подальшому, при призначенні нового захисника, останній заявляв клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (більше 60 томів), яке судом задовольнялося з метою не порушення права на захист. Відповідно, на цей період (від трьох тижнів до місяця) розгляд кримінального провадження не відбувався. Під час судового розгляду стороною захисту заявлялися неодноразові відводи складу суду, у зв`язку з тривалим часом розглядів (отримання думок усіх учасників), спливав час, відведений до розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, з різних причин (самовідводи, неможливість здійснити авторозподіл, відставка судді, закінчення повноважень у судді, яка приймала участь у розгляді) змінювалися склади колегії суду, яка розглядала кримінальне провадження (на цей час кримінальне провадження розглядає чотирнадцятий склад суду). Планування розгляду даного кримінального провадження здійснювалося заздалегідь і на 6 місяців наперед з метою належної організації судового розгляду. Безпосередньо судом планували та призначалися судові засідання не рідше 6 разів на робочий місяць. Також, як зазначив свідок ОСОБА_18 , поведінка обвинувачених в окремих випадках була підставою для видалення обвинувачених із зали судових засідань та відкладення розгляду справи. Так, 25 вересня 2020 року, під час судового засідання, колегія суддів розглядала відвід склад суду, заявлений обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , клопотання захисників ОСОБА_44 і ОСОБА_45 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon», клопотання ОСОБА_46 щодо повернення йому майна, вилученого під час обшуку 13 грудня 2017 року, клопотань обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 щодо визнання обвинувального акту незаконним та визнання доказів недопустимими, а також клопотання захисника ОСОБА_47 щодо здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні як заходу забезпечення безпеки її підзахисному - обвинуваченому ОСОБА_16 . Після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати та оголошення ухвали про задоволення клопотання захисника ОСОБА_48 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , перебуваючи у скляній кабінці, почали агресивно себе поводити: кричали, висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_8 та ОСОБА_14 намагатися вибити двері у кабінці, а останній невідомим предметом, який дістав з кишені, намагався порізати собі вени на передпліччі правої руки, що фактично стало підставою для відкладення розгляду справи. На початку наступного судового засідання, яке відбулося 30 вересня 2020 року, головуючий суддя, відповідно до вимог ч.1 ст.330 КПК України, попередив обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за порушення порядку у судовому засіданні 25 вересня 2020 року та ще раз роз`яснив положення вказаної статті обвинуваченим, що у разі повторення дій, які порушують порядок у залі судового засідання, суд може видалити із зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. 30 вересня 2020 року судова колегія розпочала розглядати клопотання прокурора про продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим. Водночас, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 відмовилися від своїх захисників. Тому, враховуючи вимоги ч.3 ст.54 КПК України щодо призначення вказаним обвинуваченим захисників за призначенням, колегія суддів оголосила перерву у судовому засіданні до 02 жовтня 2020 року та ухвалою суду призначила захисників через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізьких областях. 02 жовтня 2020 року, виконуючи свої обов`язки, передбачені абз.2 ч.3 ст.331 КПК України щодо розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених до спливу завершення судового розгляду (строк запобіжних заходів закінчувався 06 жовтня 2020 року, а наступне судове засідання заплановано було на 15 жовтня 2020 року), колегія суддів продовжила розглядати клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим. Розгляд вказаного клопотання затягнувся через: розгляд судовою колегією відводу складу суду; повідомлення про замінування приміщення Комунарського районного суду м.Запоріжжя; виклик карети «швидкої» допомоги до одного з обвинувачених; залучення через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій га Запорізьких областях до участі у справі двох захисників на окрему процесуальну дію через неможливість прийняття участі захисників ОСОБА_45 та ОСОБА_49 . Під час розгляду зазначеного клопотання прокурора обвинувачені поводили себе дуже агресивно та намагалися будь-яким способом зірвати судове засідання. При цьому, неодноразово висловлювалися нецензурними словами, виказували образи та погрози на адресу суду, у т.ч. фізичною розправою. Обвинувачені своїми діями перешкоджали почати розгляд клопотання прокурора. Колегія суддів, враховуючи таку поведінку обвинувачених, з урахуванням попереджень на минулих судових засіданнях, постановила ухвалу про видалення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 із зали засідання тимчасово - до закінчення судового засідання. Видалення обвинувачених відбувалося почергово. Після прийнятого колегією суддів рішення щодо видалення обвинуваченого ОСОБА_8 із зали засідання, останній відмовився виходити. Окремі обвинувачені почали виказувати погрози, що у разі силового виведення обвинуваченого ОСОБА_8 зі скляної кабінки, вони будуть чинити опір працівникам конвою та будуть різати собі вени заздалегідь заготовленими предметами. Через вказані дії обвинувачених клопотання прокурора судова колегія не змогла розглянути у робочий час, тому судове засідання закінчилося лише о 21 год. 46 хв. Таким чином, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усіляко намагалися схилити колегію суддів прийняти певне рішення суду щодо розв`язання клопотання прокурора про продовження строку запобіжних заходів, вплинути на це рішення, тобто втручалися в діяльність судової колегії з метою перешкоджання виконання нею службових обов`язків. 30 жовтня 2020 року за вказаним фактом слідчим відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій з повідомлення суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя були внесені відомості до ЄРДР (кримінальне провадження №0002578) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України.

Також, допитана в якості свідка суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_20 надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_18 .

Окрім того, на виконання доручення слідчого в цьому кримінальному провадженні було допитано в якості свідка заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_50 , який пояснив, що ОСОБА_8 був затриманий 14 грудня 2017 року слідчим СУ ГУНП в Житомирській області за підозрою у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, перебував у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор». Відповідно до акту вимірювання житлової площі приміщень ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», площа камери (без урахування площі санвузла) складає: камери № 71 - 21,4 м2, в якій можуть утримуватися не більше 8 осіб; камери № 48 - 10,8 м2, де можуть утримуватися не більше 4 осіб. У вказаних камерах утримувався ОСОБА_8 . Згідно з наказом Міністерства юстиції України від «Про затвердження Положення про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах», миття в лазні здійснюється 1 раз на тиждень. Одночасно може здійснюватися миття в лазні із розрахунку 1 душова сітка на 2 особи. Тривалість миття в лазні однієї групи осіб становить не менше 40 хв., враховуючи час на роздягання та одягання. Провітрювання в камерах здійснюється за рахунок обладнаних вентиляційних отворів, що мають спеціальне розташування напроти вікна (над дверима камери), а також систематичного відкриття вікон та кватирок для видачі їжі. Примусове провітрювання в камерах проводиться кожен день протягом години під час прогулянки засуджених. Згідно з наданими установою відомостями, письмових заяв до адміністрації установи щодо видачі предметів особистої гігієни та першої потреби від ув`язненого ОСОБА_8 не надходило.

На виконання доручення слідчого в цьому кримінальному провадженні було допитано в якості свідка старшого інспектора відділу інтендантського та господарчого забезпечення ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» ОСОБА_51 , яка надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_52 .

Також, на виконання доручення слідчого в цьому кримінальному провадженні, під час проведення допиту свідка ОСОБА_8 , останній від надання показань відмовився в порядку ст.63 Конституції України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.367 КК України, злочином є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

02 липня 2025 року постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000139, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У постанові слідчим, серед іншого зазначено, що невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків може виявлятися не лише в одноразовій бездіяльності або дії, але й у тривалій бездіяльності або ряді дій, виконаних неналежним чином. З юридичної точки зору суб`єктивна сторона недбалості найчастіше полягає у необережній формі вини як щодо діяння, так і його наслідків. Можлива і змішана форма вини - умисел до діяння і необережна вина до наслідків цього діяння. Не виключається недбалість й у тих випадках, коли умисне порушення службових обов`язків призводить до наслідків, яких винний хоча й не бажав, але свідомо припускав їх настання (непрямий умисел ч.3 ст.24 КК України). Жодне із зазначених діянь під час досудового розслідування даного кримінального провадження виявлено не було. Обставини, які встановленні під час досудового розслідування, свідчать про те, що за підозрою ОСОБА_8 та інших осіб здійснювалось досудове розслідування, а також з 06 серпня 2018 року - судовий розгляд, який триває і по теперішній час. Вказаний тривалий розгляд судової справи обумовлений критеріями, визначеними ст.28 КПК України. Крім того, підставою для внесення відомостей до ЄРДР слугувало рішення ЄСПЛ за заявою ОСОБА_8 , відповідно до якої останній скаржився на неналежні умови тримання у слідчих ізоляторах, однак умови тримання під вартою осіб регламентовані діючим законодавством України та рядом підзаконних нормативно-правових актів (Закон України «Про попереднє ув`язнення», наказ Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року №1118/5 «Норми забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення слідчого ізолятора», наказ МЮУ «Про затвердження Положення про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» №849/5 від 08 червня 2012 року, постанова КМУ від 16 червня 1992 року «Про норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Держаної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції», Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України №1769/5 від 14 червня 2019 року тощо). Відомості про невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, під час досудового розслідування встановлені не були.

Звернуто увагу і на те, що скаржник у цьому випадку, за можливості надати під час досудового розслідування кримінального провадження, передбаченого ст.367 КК України, показань щодо викладених у своїй заяві до ЄСПЛ скарг та обставин, відмовився від цього. Крім того, відповідно до отриманих показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , підсудними у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та інших осіб, останні здійснюють заходи, спрямовані на умисне затягування судового провадження та прийняття окремих процесуальних рішень. Цей факт також підтверджується наявністю кримінального провадження за фактом втручання у діяльність судових органів за ст.376 КК України. У зв`язку з чим, під час досудового розслідування встановлено, що у діях суддів та службових осіб державних установ з виконання покарань відсутні обов`язкові елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, - об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Викладене у встановленому законом порядку ніким не спростовано, проте підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

За наслідками перевірки доводів представника Міністерства юстиції України у поданій на вказану постанову слідчого скарзі, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що при проведенні досудового розслідування було ретельно перевірено обставини цього провадження. Проте, зібрані матеріали не підтвердили наявності істотної шкоди в розумінні ч.1 ст.367 КК України. Висновки перевірок, у тому числі проведених у самій установі, свідчать, що розміщення ув`язнених у камерах відбувалося відповідно до нормативів; умови утримання відповідали установленим правилам внутрішнього розпорядку та санітарно-гігієнічним вимогам; скарг на дії персоналу установи на момент допитів або звернень до органів досудового розслідування не надходило. Посилання заявника на наявність рішень ЄСПЛ саме по собі не є доказом наявності складу кримінального правопорушення, оскільки у відповідній справі встановлювався факт порушення державою зобов`язань за Конвенцією, а не винуватість конкретних посадових осіб.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді, оскільки в ході досудового розслідування вжито всі можливі необхідні та достатні заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження - допитано свідків, зокрема: суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , заступника начальника відділу соціальної та психологічної роботи ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_50 , старшого інспектора відділу інтенсивного та господарчого забезпечення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_51 , отримано та досліджено в установленому законом порядку докази з Комунарського районного суду м.Запоріжжя, Запорізької обласної прокуратури, ДУ «Запорізького слідчого ізолятора», ДУ «Рівненського слідчого ізолятору», ДУ «Київського слідчого ізолятору», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

В свою чергу, сам ОСОБА_8 , який вже не перебував під вартою, відмовився надавати показання по суті цього провадження, пославшись на положення ст.63 Конституції України.

На думку колегії суддів, органом досудового розслідування дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження слідчим доказів згідно з вимогами ст.94 КПК України.

В свою чергу, винесення відповідного рішення ЄСПЛ проти України само по собі не може бути безумовним свідченням наявності в діях будь-якої службової особи складу кримінального правопорушення, зокрема і передбаченого ст.367 КК України.

Згідно з інформацією, встановленою під час досудового розслідування та отриманою від установ попереднього ув`язнення, площа камер, порядок розміщення осіб, санітарно-гігієнічні умови, розпорядок дня та загальні умови тримання ОСОБА_8 відповідали вимогам чинного законодавства України. Якихось відхилень від встановлених законодавством України норм в цьому випадку не встановлено.

Зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать про те, що тривалість розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та інших обумовлено серед іншого процесуальною поведінкою сторони захисту, спрямованою на перешкоджання провадженню та затягування його розгляду по суті. Докази, які б підтверджували, що мала місце тяганина саме з боку суду, відсутні.

З наявних в справі доказів, в тому числі з копій відповідних судових рішень, убачається, що тривале перебування ОСОБА_8 під вартою було зумовлено особливою тяжкістю, суспільною небезпекою та фактичними обставинами інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, кількістю цих правопорушень та їх учасників, а також тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у цих правопорушеннях, наявними у суду відомостями, які підтверджували існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема і ризику незаконного впливу з боку обвинувачених на свідків та потерпілих, інших учасників провадження.

В свою чергу, після зменшення цих ризиків, запобіжний захід щодо ОСОБА_8 був змінений судом у встановленому законом порядку та ОСОБА_8 був звільнений з-під варти.

Твердження апелянта про те, що слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних фактів, без підтвердження їх належними доказами, не є слушними, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, яка відповідає вимогам ст.110 КПК України та є належним чином вмотивованою.

На думку колегії суддів, отриманих під час досудового розслідування доказів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення в цьому випадку для закриття кримінального провадження з наведених в оскаржуваній постанові слідчого підстав.

Посилання апелянта на те, що слідчим не було допитано як свідків осіб, які утримувались разом із ОСОБА_8 у державних установах, щодо умов їх утримання, і посадових осіб вказаних установ, а також на те, що зазначення слідчого в постанові про те, що «Відповідно до інформації, отриманої від ДУ «Київський слідчий ізолятор», відомості щодо перебування ОСОБА_8 у вказаній установі відсутні» є хибним, самі по собі не можуть свідчити про незаконність чи необґрунтованість прийнятого процесуального рішення, та про неповноту здійсненого досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що під час досудового розслідування досліджено надані органу досудового розслідування на запит відомості з особової справи ОСОБА_8 тощо та не встановлено фактів звернення останнього до компетентних органів та посадових осіб, а також до національного суду з відповідними скаргами щодо умов його утримання в установах попереднього ув`язнення.

Думка апелянта щодо можливого тиску на ОСОБА_8 з боку адміністрації державних установ, ґрунтується на припущеннях.

Згідно з отриманою органом досудового розслідування інформацією, ОСОБА_8 під час його перебування у слідчому ізоляторі, неодноразово відвідували його захисники.

Відомості про те, що хтось із захисників ОСОБА_8 звертався з подібними скаргами, теж відсутні.

Зауважує колегія суддів і на тому, що під час досудового розслідування сам ОСОБА_8 , який вже не перебував під вартою, взагалі відмовився надавати показання по суті цього провадження.

Твердження апелянта про неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, суперечить наданим апеляційному суду матеріалам кримінального та судового проваджень.

На думку колегії суддів, висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, узгоджуються з наявними в цьому провадженні доказами, отже є такими, що відповідають фактичним обставинам провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, містить відповіді на доводи скарги, а твердження апелянта про протилежне суперечать змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені представником Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 обґрунтовано закрито кримінальне провадження №0000139, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, з наведених в цій постанові підстав.

Отже, колегія суддів не убачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ОСОБА_7 , заявлену в межах кримінального провадження №0000139 від 15 січня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4