Справа № 363/5489/25Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2905/2026Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кармелава Каунаського району, Литва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, який інвалідом не являється, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимий,-

- 22.10.2019 Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 18.08.2020 скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі;

- 04.09.2020 Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 297 КК України з призначенням остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України на строк 5 років позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.02.2024 звільнено від відбування покарання умовно-достроково на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців 26 (двадцять шість) днів,-

засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , 19.08.2025, близько15 год. 30 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу стадіону, який знаходиться по вулиці Ярослава Мудрого селища Димер Вишгородського району Київської області, виявив дикоростучі рослини роду коноплі. В подальшому, знаходячись на вказаному стадіоні, у той же день та час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на придбання та в подальшомуна зберігання наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання наркотичних засобів, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст.ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», протиправно, ОСОБА_7 зірвав невизначену кількість рослин, частково відокремив від стовбурів рослин роду коноплі гілля та листя, які помістив у полімерний пакет. Таким чином ОСОБА_7 незаконно, умисно, без мети збуту, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, для власного вжитку.

В подальшому, в той же день та час, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , ігноруючи норми, що закріплюють порядок поводження з наркотичними засобами, умисно, перебуваючи по вулиця Ярослава Мудрого в селищі Димер Вишгородського району Київської області, тримаючи при собі полімерний пакет в якому знаходився наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, направився за місцем свого проживання, тим самим почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб, та 19.08.2025, близько 15 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: Київська область, Вишгородський район, селище Димер, вулиця Ярослава Мудрого, поблизу стадіону, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, для власного вживання без мети збуту, був зупинений працівниками поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. В подальшому, в ході огляду у ОСОБА_7 виявлено полімерний пакет із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 223,32 г.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2025, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом положень ч.4 ст. 70 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вказує, що обвинувачений за оскаржуваним вироком скоїв кримінальне правопорушення 19.08.2025 року, тобто до ухвалення вироку Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2025 року, який не набрав законної сили, а тому суд при призначенні остаточного покарання мав би застосувати положення ч. 4 ст.70 КК України та застосувати принцип поглинення, повного або часткового складання призначених покарань, враховуючи попередній вирок від 27.08.2025 року, чого не зробив, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зіст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано .

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій за ч. 1 ст. 309 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується, а тому не є предметом розгляду суду апеляційній інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів вважає безпідставними.

Покарання обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України у виді одного року пробаційного нагляду судом призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, щире каяття обвинуваченого, що відповідно до вимог ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги прокурора, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, зокрема, даних, про які зазначено у обвинувальному акті, а також наданих до суду інформації щодо особи ОСОБА_7 , призначив останньому покарання, яке є домірним скоєному, та підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через м`якість, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не врахував вирок Вишгородського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 та не призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.4 ст.70 КК України, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду суду першої інстанції, не містять даних про засудження ОСОБА_7 вироком Вишгородського районного суду Київської області від 27 серпня 2025 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на момент розгляду кримінального провадження суд першої інстанції не мав підстав для призначення ОСОБА_7 покарання з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, тому доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність не є слушними.

Також колегія суддів зауважує на те, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, може бути вирішеним під час їх виконання.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засуджений , який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: