Справа № 715/999/26
Провадження № 1-кс/715/206/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2026 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в селищі Глибока в залі суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

В клопотанні, яке надійшло до суду слідчий зазначив, що у провадженні відділення № 3 (с-ще Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000216 від 22 січня 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

21.01.2026 року до Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області надійшли матеріали Управління СБУ в Чернівецькій області про те, що група осіб у складі мешканців Чернівецької області, діючи умисно та з корисливих мотивів організували виготовлення психотропної речовини з метою подальшого збут.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту психотропних речовин, діючи умисно, протиправно, у невстановлений час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено «амфетамін», який зберігав при собі з метою збуту.

12.05.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

31.03.2026 ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 30.05.2026.

20.05.2026 керівником Чернівецької окружної прокуратури було задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців (30.06.2026).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема допитами свідків, протоколами добровільних видач порошкоподібної речовини ОСОБА_7 , що відповідно до висновків експертиз містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено «амфетамін», протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_6 та іншими зібраними матеріали в ході досудового розслідування.

Разом з тим, незважаючи на встановлення наведених обставин, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, досліджуються усі інші його обставини, які також мають важливе значення для належного виконання завдань кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Однак, закінчити досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні у вищевказаний двомісячний строк, який спливає 31.05.2026, виявилось неможливим внаслідок складності даного кримінального провадження, що зумовлена обсягом та специфікою слідчих та процесуальних дій необхідних для здійснення досудового розслідування.

Зокрема, під час подальшого досудового розслідування необхідно долучити всі матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, додатково допитати в якості підозрюваного ОСОБА_8 з метою уточнення відомостей, які стали відомі в ході досудового розслідування, після чого ознайомити підозрюваних, їх захисників з матеріалами кримінального провадження, а тому розслідування у даному кримінальному провадженні не може бути завершеним до закінчення двомісячного строку досудового розслідування, при цьому, найкоротшим строком достатнім для потреб досудового розслідування є строк не менший ніж один місяць.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, та ч. 2 ст. 307 КК України, яке у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Метою продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього, як на підозрюваного, процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наразі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що продовження конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародною практикою. Так, у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_6 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, він може отримати реальний строк покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

Також, враховуючи характер та обставини скоєння даного злочину, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і на території іноземних держав.

- п. 3 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за скоєне.

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, раніше вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення та був засуджений до позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, тобто не має підтвердженого джерела доходу, наявні достатні дані вважати, що наявний ризик того, що він продовжить вчиняти аналогічного роду кримінальні правопорушення з метою отримання винагороди за його скоєння.

Крім того, в порядку ст. 178 КПК України, слід врахувати вагомість наявних доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, відсутність підстав які б вказували на неможливість продовження даного запобіжного заходу щодо підозрюваного (зокрема через стан здоров`я), а також те, що дане кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, який діє в Україні.

Беручи до уваги зазначене, враховуючи суспільну небезпеку вказаного злочину, викликаний ним суспільний резонанс вважаю, що з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, протиправного впливу на учасників кримінального провадження, припинення його злочинної діяльності є необхідним продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців.

Тому просить суд, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до трьох місяців (тобто до 30.06.2026 включно).

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав повністю та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, документів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.ч.1,2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, та ч. 2 ст. 307 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи суспільну небезпеку вказаного злочину, вважаю, що з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, протиправного впливу на учасників кримінального провадження, припинення його злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії, тому є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі з метою уникнення від покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

В основу своїх висновків про обґрунтованість клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ставить також і встановлені в ході розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, зокрема щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Доведеним суд вважає і наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на інших осіб, зокрема на свідків.

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням тяжкості злочину та даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , приходжу до висновку, що твердження клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки саме такий запобіжних захід є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку суду, є недостатнім.

Посилання захисту про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого обґрунтування при розгляді клопотання.

Інші доводи захисту не спростовують зроблених вище висновків суду.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави для зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави. В даному конкретному випадку, розумним, співмірним, справедливим та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у вчиненні злочину, є застава в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Крім цього, продовжуючи дію альтернативного запобіжного заходу у виді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, суд вважає необхідним відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Також при розгляді клопотання встановлено, постановою керівника Чернівецької окружної прокуратури від 20 травня 2026 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 30 червня 2026 року.

Тому строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 до 30 червня 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_6 , обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 30 червня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_6 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: