Справа № 355/2626/25
Провадження № 1-кс/355/81/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання

20 березня 2026 року Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002639 від 22.11.2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину) передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002639 від 22.11.2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину) передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, слідчим відділом ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002639 від «22» листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 01.11.2024 у ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виник умисел наживи за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, та незаконного утримування місця для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, за наступних обставин:

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за обставин, встановити які досудовим розслідування не представилось можливим, діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, у точний час, встановити який під час досудового розслідування не представилось можливим, але не пізніше 01.11.2024, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

В подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, використовуючи вищевказане лабораторне обладнання, за адресою: АДРЕСА_2 , утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, де в подальшому систематично виготовляли вище вказані наркотичні засоби, які обмежені в обігу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в утриманні місця для незаконного виробництва та виготовлення наркотичного засобу, з корисливих мотивів, групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на отримання єдиного злочинного результату, а саме систематичного збуту з корисливих мотивів наркотичних засобів, впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року організував незаконний посів та вирощування рослин конопель з метою збуту.

Так, впродовж листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав насіння конопель, у невстановленій кількості та невстановленою масою, з метою подальшого посіву та вирощування, без відповідного на те дозволу, в порушення вимог ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року .

У подальшому, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у підвальному приміщенні, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 здійснили посів та вирощування, за допомогою лабораторного обладнання, а саме: гофрового повітроходу, двох настінних вентиляторів, металевих ємностей з електроприводом, електричних дротів, шлангів для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятору з повітроводом, електричного модулю з вентиляторами, системи фільтрів для води, шість LED-фітосвітильників, двох мобільних кондиціонерів, осушувачів повітря, вугільних фільтрів, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин не менше ніж 56 рослин конопель у заздалегідь підготовленому приміщенні, з метою подальшого збуту.

При цьому, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 здійснювали різні заходи по вирощуванню посіяних ними не менше ніж 180 рослин конопель, а саме: культивування, підживлення та полив до 22 листопада 2024 року, тобто до моменту проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: гофровий повітрохід, два настінних вентилятори, металеві ємності з електроприводом, електричні дроти, шланги для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятор з повітроводом, електричний модуль з вентиляторами, систему фільтрів для води, шість LED -фітосвітильники, два мобільних кондиціонери, осушувач повітря, вугільні фільтри, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин, а також рослини в горщиках в кількості 180 штук різного розміру.

Надані на дослідження 56 (п`ятдесят шість) рослини зеленого кольору з коренями відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в незаконному вирощуванні конопель, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту.

Так, 22 листопада 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: пластикову ємність та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 3 858, 59 г, що є особливо великим розміром.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування чи розфасування, поведінка суб`єкта злочину, якщо особа сама наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, в час та місці, досудовим розслідуванням які точно встановити не виявилось можливим, однак не пізніше 07 год. 15 хв. 23.12.2025, у ОСОБА_4 виник умисел направлений повторне на придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений - канабісу, з метою збуту. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, в час та місці, досудовим розслідуванням які точно встановити не виявилось можливим, однак не пізніше 07 год. 15 хв. 23.12.2025, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, наркотичний засіб обіг якого обмежений канабіс, та розпочав повторно зберігати його за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

Так, 23 грудня 2025 року в період 05 год. 13 хв. по 10 год. 27 хв, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 на підставі ухвали суду за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено три поліетиленові зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, у перерахунку на висушену речовину становить 0,70 г та 0,27 г. Загальна маса канабісу, у перерахунку на висушену речовину складає 0,97 г.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 грудня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

23 грудня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

24 грудня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278, 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

25 грудня 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

26 лютого 2026 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23 березня 2026 року.

Слідчий вважає наявними ризик, який передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою його запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим,

що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та предметів, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим,

що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, роботи та контактні телефони, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб,

які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості що обставин даного кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що наявні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування та насильство впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжуватиме вчиняти злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяють йому перебувати під домашнім арештом під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

- ризик продовження чи повторення ОСОБА_4 протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечила проти обрання її підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначила, що за її переконанням вказане клопотання слідчого в частині зазначених у клопотанні ризиків є недоведеним та необґрунтованим. Вважає, що доводи слідчого про те, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від слідства та суду не підтверджено жодним доказом та зводяться в основному до суб`єктивних припущень слідчого, надані слідчим докази на підтвердження доводів клопотання стосуються виключно суті підозри та не підтверджують наявність зазначеного ризику. Крім того, в цій частині клопотання слідчим також не викладено обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність даного ризику, а також не зазначив посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Звернула увагу суду на те, по даному кримінальному провадженню вже не проводяться ніякі слідчі дії, свідків немає, підозра необґрунтована. Вважає, що слідим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні, а також не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, врахувавши думку підозрюваного, вивчивши клопотання, заперечення проти клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, стосовно №0002639 від 22.11.2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Крім того, за нормою ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 23 березня 2026 року.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Погоджуючись з наведеними вище доводами прокурора, що на час розгляду кримінального провадження існують певні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя дійшов обґрунтованого переконання, що прокурором не доведено, що вони унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує не лише тяжкість покарання, яке може буте застосоване до підозрюваного, а й дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, наявність у нього постійного місця проживання у та міцних соціальних зв`язків підозрюваний ОСОБА_4 має вагітну дружину та мати похилого віку. Які перебувають на його утриманні.

Крім того, суд враховує тривалість кримінального провадження та застосованого запобіжного заходу щодо підозрюваного, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів та належну процесуальну поведінку.

З наданого клопотання вбачається, що усі процесуальні дії в межах даного кримінального провадження проведено, свідки по справі допитані, отже ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, є необґрунтованими.

Також суд зауважує, що у період з 00:00 г. до 05.00 г. в Києві діє комендантська година, під час якої заборонено перебування на вулиці та у громадських місцях. Переміщення дозволено лише для слідування в укриття, додому або до пунктів незламності. Отже, за викладених обставин застосування домашнього арешту у певний період доби ( з 22.00г. до 06:00г.) носить більш номінальний характер, а ні дійсно сприяє запобіганню перелічених у клопотанні ризиків.

Суд вважає, що прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_4 та свідчили б про недостатність та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За викладених обставин, суд дійшов висновку щодо можливості зміни відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на особисте зобов`язання, з покладенням на нього відповідних обов`язків, а також, продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002639 від 22.11.2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, залишити без задоволення.

Клопотання захисника підозрюваного адвоката, ОСОБА_5 , щодо обрання її підзахисному - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого.

Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

1)прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури за першою вимогою на визначений час;

2)не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

3)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

4)здати на зберігання до відповідних органів державної свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5)утриматися від спілкування із свідками по справі.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного в межах строку досудового розслідування на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 23.05.2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Повний текст ухвали буде виготовлено 20.03.2026 року.

Слідчий Баришівського районного суду ОСОБА_1