Справа №523/66/24
Провадження №1-кп/523/652/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000447 від 28.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000447 від 28.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До суду звернулась обвинувачена ОСОБА_6 з клопотанням, в якому міститься прохання вирішити питання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження.

Захисник підтримав свою підзахисну та просив задовольнити клопотання про звільнення її від кримінальної відповідльності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор та представник потерпілого не заперечували стосовно задоволення клопотання сторони захисту.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона 25.10.2023 приблизно о 19:00 годині, перебуваючи в службовому приміщенні ЖБК "Жовтневий - 25", яке розташоване за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 76, діючи на грунті раніше виниклого словесного конфлікту з раніше знайомою їй ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бавжаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, умисно нанесла не менше семи ударів вхідними дверима вказаного приміщення ОСОБА_7 , у результаті чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна правого плеча, синьця в ділянці правого ліктьового суглоба, синця та садна правого правого передпліччя, синця правого стегна, садна лівої гомілка (2), які не були небезпечними для життя, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в скоєному кримінальному правопорушенні не визнала, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому їй зрозумілі правові наслідки, які наступають при звільненні її від кримінальної відповідальності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності через два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно ч.2 ст.12 КПК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Аналізуючи практику Верховного Суду України (постанова №559/182/19 від 29.09.2022 року), звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Також, відповідно до позиції ВС Третьої судової палати ККС, викладеної в постанові від 13.01.2025 року (справа № 758/8848/19), особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно, зокрема від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій. Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення конкретною особою певного кримінального правопорушення. Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, представника потерпілої, які не заперечували стосовно задоволення клопотання, ОСОБА_6 та її захисника, які просили закрити зазначене кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строку давності, вивчивши матеріали провадження, той факт, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, суд вважає, що воно має бути задоволено з тих підстав, що з дня інкримінуємого діяння минуло більше ніж два роки.

Процесуальні витрати відсутні.

Крім того, слід зазначити, що Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 284-286, 369-372 КПК України, 49 КК України -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п .1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000447 від 28.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Цивільний позов представника потерпілого залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб.

Суддя: ОСОБА_1