Справа № 442/9770/25
Провадження № 1-кс/442/582/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

в залі суду в місті Дрогобичі у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження,

учасники справи:

заявниця ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадження судді надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування заяви зазначила, що в провадженні судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває її скарга №363 від 21.05.2026, подана в порядку ст. 303 КПК України щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000086 від 03.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України. Підставою для відводу є те, що щодо ОСОБА_4 подано дисциплінарну скаргу до Вищої ради правосуддя у зв`язку з ухваленням заочного рішення від 26.12.2019 у справі №442/1787/19 та існування конфлікту правових позицій між нею та суддею.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримала, просила таку задоволити.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Перевіривши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Положеннями статей. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді, зокрема відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Зі змісту наведеної норми вбачається, що заявляючи відвід, особа має обґрунтувати, чому саме суддя заінтересований в результатах кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді, а другий - у визначенні того, чи зміг суддя забезпечити гарантії, що дають змогу позбавитися будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи Білуха проти України було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Між тим, заявлений відвід не містить належних та законно підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями та діями, ухваленими суддею ОСОБА_4 , що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді, та містить їх оцінку, в тому числі й таку, яка відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції.

Таким чином, наведені заявницею обставини, не можуть бути підставою для відводу, оскільки випливають лише з особистих суб`єктивних оцінок заявниці, тому заява про відвід не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про необгрунтованість заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 3 Європейського статуту судді, суд

постановив:

у заяві відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1