Справа № 216/2532/26
провадження 1-кс/216/415/26
УХВАЛА

(повний текст)

08 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

1. Процедура

1.1. До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу надійшла вказана скарга, в якій заявник просить:

1. Визнати бездіяльність слідчого відділу Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розлідувань після отримання заяви про чинення кримінального правопорушення протиправною.

2. Визнати заявника потерпілим.

3. Зобов`язати службових осіб Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяв скаржника від 27 березня 2026 р. та розпочати досудове розслідування та передати матеріали до ДБР відповідно до вимог ст. 216 КПК України.

2. Зміст поданої скарги та її обґрунтування

2.1. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 27 березня 2026 року інспектором Криворізького районного управління полці ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято заяви скаржника про скоєння кримінального провопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

Вказані заяви були отримані Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області, однак до теперішнього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

3. Узагальнені позиції учасників судового провадження

3.1. У судововому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав просив її задовольнити. Вказав, що звернувся до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявами про вчинення кримінального правопорушення 27.03.2026 року проте відомості за ними не були внесені до ЄРДР . Вказав, що вчиненні кримінальні правопорушення полягають у неправомірному відключенні його домоволодіння від електропостачання та пошкодження при цьому його транспортного засобу.

3.2. Представник Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області в судовому засіданні участі не брав, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заперечення у яких зазначив, що 27.03.2026 року дійсно до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли заяви ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення.

За вказаними заявами було проведено перевірку за результатами якої вбачаються господарські правовідносини. Керівництвом СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області рішення про внесення відомостей до ЄРДР не приймалось. У вкзаних заперечення представник КРУП ГУНП в Дніпропетровській області просив проводити розгляд скарги у його відсутність.

Зважаючи на викладене, а також, виходячи із встановлених ч. 2 ст. 306 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності уповноваженого представника Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі наданих сторонами матеріалів, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

При цьому, слідчий суддя керувався положеннями статті 22 КПК України, згідно якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

4. Релевантне законодавство.

4.1. Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За частиною першою статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

До ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (пункт 4 частини 5 статті 214 КПК України).

Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Отже, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року за № 298.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

5. Встановлені судом обставини

5.1 27.03.2026 до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з заявами про вчинення криміналього правопорушення, про що свідчать відповідні протоколи про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 27.03.2026 .

Станом на час розгляду цієї скарги органом досудового розслідування не надано інформації про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за фактом звернення скаржника, як і не надано відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

6. Мотиви і висновки суду.

6.1. Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

Слід звернути увагу на те, що формулювання положень статей 214 та 303 КПК України однозначно вказують на необхідність задоволення скарги на бездіяльність у формі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки встановлені обставини, що викладені вище у тексті ухвали. Окрім того, пунктом 5 Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про недотримання вимог ст. 214 КПК України та вважає скаргу такою, що підлягає до часткового задволення.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга в частині визнання бездіяльності слідчого відділу Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розлідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення протиправою з огляду на наступне.

Аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії - шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність - шляхом зобов`язання вчинити певну дію. Таким чином певному порушенню права скаржника відповідає певний спосіб захисту цього права, яким в даному випадку є зобов`язання вчинити дії.

Щодо вимог скарги про визнання заявника потерпілим, слічдий суддя зазначає наступне, згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної участині першійцієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК України особа набуває статусу потерпілого з моменту подачі заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В силу положень ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної участині першій цієї статті, слідчий вправі винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Проте, таке рішення має бути прийнято за результатами належної перевірки доводів заяви та обставин кримінального провадження. Разом з тим, слідчому судді не надано доказів винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , більше того відсутні докази самого факту початку досудового розслідування, а тому зазначені вимоги на данний момент не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені передчасно.

Окрім того, не підлягають задоволенню вимоги скарги про про передачу матеріалів справи за належністю до ДБР оскільки скарга не містить будь-яких обгрунтувань на підтвердження вказаних вимог, отже в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити в зв`язку з необгрунтованістю.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

6.2. Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку про наявність підстав надати заявнику можливість ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідність часткового задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. 214, 303-306 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати відповідну службову особу Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяв ОСОБА_3 від 27 березня 2026 р. та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 10 квітня 2026 року о 10.15 годині.

Cлідчий суддя ОСОБА_4