Справа № 346/405/26
Провадження № 1-кп/346/508/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2016 року за №0000047, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила злочин, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

в клопотанні зазначено, що в період із 16.05.2015 р. по 05.01.2016 р. невідома особа, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, проникла в приміщення гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала редуктор до транспортного засобу марки "ЗІЛ-130", чим завдала майнової шкоди потерпілому

В ході проведеного огляду місця події від 04.02.2016 р. за вказаною адресою виявлено аналогічний викраденому редуктор до зазначеного транспортного засобу. В ході проведеного огляду місця події нічого не вилучалось.

Допитаний в даному кримінальному провадженні в якості потерпілого ОСОБА_5 вказав, що близько 18 років тому він в м.Івано-Франківську, на пункті прийому металобрухту придбав кілька запчастин до сількогосподарської техніки. Жодних документів в потерпілого про дану покупку немає. Серед вказаних запчастин було два редуктори в заводському комплекті до транспортного засобу «ЗІЛ-130». Вказані редуктори на протязі всього часу потерпілий зберігав у своєму гаражі за згаданою адресою.

05.01.2016 р. потерпілий виявив, що в зазначеному гаражі відсутній один з редукторів. Через деякий час з`ясувалося, що в ОСОБА_6 наявний редуктор, який ця він готова продати. 16.01.2016 р. потерпілий разом із працівниками поліції приїхав до ОСОБА_6 . Однак, останній відмовився відчиняти свій гараж та показувати редуктор, мотивуючи це відсутністю відповідного дозволу в поліцейських, а також повідомив, що продав редуктор в м. Коломию Івано-Франківської області.

Допитаний в статусі свідка ОСОБА_6 свою причетність до вчинення злочину заперечив і вказав, що напротязі останніх 20 років він за місцем свого проживання зберігав редуктор від вантажного автомобіля (якого саме не знає).

Допитаний в якості свідка зять потерпілого ОСОБА_7 вказав, що потерпілий в гаражі зберігав багато різноманітних запчастин та інструментів.

04.02.2016 р. за надання добровільної згоди ОСОБА_6 проведено огляд наявного в нього редуктора, який він зберігав на території свого господарства. Фотознімки цієї запчастини пред`явлено потерпілому ОСОБА_5 , однак, останній вказав, що це не його редуктор.

17.02.2016 р. на підставі ухвали суду слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено металевий предмет, схожий на редуктор. Після цього вказаний редуктор пред`явлено для впізнання потерпілому, який вказав, що належного йому редуктора серед пред`явлених йому для впізнання речей немає.

В ході досудового розслідування неодноразово здійснювались заходи, спрямовані на встановлення свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, а також особи, яка вчинила даний злочин, шляхом надання відповідних доручень оперативним працівникам, допитів осіб, які могли б володіти даною інформацією. Однак, встановити свідків чи очевидців даної події, а також особу, яка вчинила вказаний злочин та місце знаходження викраденого майна, не представилось можливим.

Отже, в ході досудового розслідування вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення злочину та встановлення особи, яка б могла вчинити вказаний злочин, однак, позитивного результату не здобуто.

Зважаючи на те, що з дня вчинення даного злочину минуло більш, ніж десять років, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 та п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила тяжкий злочин, та у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання з викладених підстав.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з положеннями ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України відноситься до тяжких, оскільки санкція цієї норми передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Враховуючи, що подія злочину мала місце в період з 16.05.2025 р. по 05.01.2016 р., то саме від останньої дати слід відраховувати десятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.4 ч.1 ст.49 КК України.

Судом встановлено, що з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, минуло більше десяти років, однак, за період проведення досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила цей злочин.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила злочин, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, п.2 ч.1 ст.49 КК України та, керуючись п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284, 314, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2016 року за № 0000047, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила даний злочин, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п.4 ч.1 ст.49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення (постановлення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя : ОСОБА_1