Справа №201/2726/26
Провадження № 1-кс/201/719/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , інспектора ювенальної поліції ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

27 лютого 2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим просить зобов`язати посадових осіб ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, або іншу відповідальну особу протягом доби з моменту отримання ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене учнями Дніпровського ліцею № 67 Джерело Дніпровської міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про що 23 лютого 2026 року було повідомлено ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначив, що 23 лютого 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було подано заяву до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення у відношенні її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До вказаної заяви було долучено копію висновку спеціаліста судово-медичного експерта від 20 лютого 2016 року № 534, згідно якого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_5 просила орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України та розпочати досудове розслідування. 25 лютого 2026 року як представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 звернувся до ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області з метою з`ясування даних дізнавача та номеру кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, яке було розпочато за поданою ОСОБА_5 23 лютого 2026 року заявою. Однак, у черговій частині повідомили, що заява ОСОБА_5 була зареєстрована у ЖЄО за номером 7451 та передана ювенальному дільничому для розгляду. Отже, за заявою ОСОБА_5 від 23 лютого 2026 року орган досудового розслідування відомості до ЄРДР не вніс, кримінальне провадження не розпочав, ОСОБА_6 статусу потерпілого не отримав. Подана ОСОБА_5 , як представником потерпілого ОСОБА_6 заява від 23 лютого 2026 року містить відомості про наявність в діях невідомих осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, однак до теперішнього часу відомості за фактами, викладеними в заяві, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим допущено бездіяльність в розумінні ст. 303 ч.1 п.1 КПК України.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області інспектор ювенальної поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що йому були передані матеріали за заявою ОСОБА_5 для розгляду, у зв`язку з чим встановлені малолітні особи (13 років), причетні до завдання тілесних ушкоджень сину заявниці, проводяться заходи на встановлення всіх обставин та усунення причин, що сприяли даній ситуації. Також зауважив, що він не уповноважений на внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_5 23 лютого 2026 року звернулася до ВП № 2 ДРУП № ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно його малолітнього сина ОСОБА_6 , а саме завдання легких тілесних ушкоджень учнями ліцею, в якому він навчається. На копії заяви мається відмітка про отримання її ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області 23 лютого 2026 року та зареєстрована в журналі ЄО № 7451.

Станом на день розгляду скарги відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою не внесені.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідча суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

З огляду на викладене, вбачається, що Кримінальний процесуальний кодекс України зобов`язує слідчого або прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. Тому це не право слідчого, прокурора, а його обов`язок, який чітко визначений нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Доходячи до такого висновку, слідча суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 порушує права заявниці та її малолітнього сина, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 23 лютого 2026 року про вчинення кримінальних правопорушень, підлягає задоволенню.

В той же час, вимоги зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості за ч. 1 ст. 125 КК України не підлягають задоволенню, оскільки питання правової кваліфікації кримінального правопорушення та визначення кола слідчих (розшукових) і процесуальних дій належить до повноважень органу досудового розслідування. Слідчий суддя, вирішуючи скаргу в порядку статті 303 КПК України, може виключно зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР, однак не має права надавати чи змінювати попередню правову кваліфікацію події.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 117, 214, 303 - 307 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити частково скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_5 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 , зареєстрованою 23 лютого 2026 року в ЖЄО № 7451, та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1