Справа № 683/503/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

його законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

його законного представника ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

представника органу опіки та піклування ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Старокостянтинів Хмельницької області кримінальне провадження за № 0000361 від 02 листопада 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

В провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Сторона потерпілого заявила клопотання вжити заходів для прискорення розгляду кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження триває з 2021 року, так як постійно відкладається стороною захисту з різних причин з метою затягування розгляду.

Прокурор підтримав клопотання з огляду на тривалий розгляд кримінального провадження.

Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на самостійність у виборі тактики та способу захисту обвинуваченого, тому будь-які обмеження та вплив вважає неприпустимими і такими, що порушують право на захист.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Судовий розгляд ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального провадження за № 0000361 від 02 листопада 2020 року розпочатий з 09 квітня 2021 року. 10 серпня 2022 року по судовій справі був здійснений повторний автоматизований розподіл у зв`язку із увільненням судді ОСОБА_12 від роботи у зв`язку із призовом на військову службу під час загальної мобілізації. Захист обвинуваченого здійснювали чотири адвокати, якими щоразу перед їх вступом в процес неодноразово заявлялись клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, стороною потерпілого систематично заявлялись клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, прокурором змінювалось обвинувачення, двічі заявлялись відводи головуючим суддям, судом призначались двічі комісійна судово-медична експертиза та додаткова комісійна судово-медична експертиза, стороною потерпілого заявлялось клопотання про перепризначення комплексної судово-медичної експертизи до іншої експертної установи, стороною захисту тричі заявлялись клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, також неодноразово заявлялись клопотання про повторний допит свідків та витребування письмових доказів, неодноразово стороною захисту заявлялись клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з різних причин (перебування обвинуваченого на навчальній практиці, по хворобі захисника та законного представника, зайнятості захисника в іншому судовому засіданні).

В ході судового розгляду в складі суду під головуванням судді ОСОБА_1 здійснено допит обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , досліджено всі письмові докази.

Стороною захисту на стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходу до судових дебатів протягом тривалого часу систематично з різних причин відкладаються судові засідання, що не сприяє оперативному та якісному судовому розгляду кримінального провадження.

Оскільки Кримінальним процесуальним Кодексом України не встановлені будь-які строки для надання доказів до суду, суд при вирішенні цього клопотання вважає за необхідне застосувати положення ч. 6 ст. 9 КПК України, застосувавши загальні засади кримінального провадження. При цьому, застосовуючи положення ст. 28 КПК України, суд враховує, що тривалим розглядом провадження порушуються права потерпілого, який не може отримати від держави справедливого та ефективного розгляду кримінально-правового спору.

Даючи оцінку розумності строків у вказаному кримінальному провадженні, суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження, спосіб здійснення стороною обвинувачення і захисту своїх повноважень та відповідну специфіку дій, які повинні здійснитись.

Так на думку суду, вказане кримінальне провадження є складним. Надаючи свої докази, суд не вважає, що сторона захисту зловживає своїми правами, разом з тим, такий тривалий судовий розгляд сторонньому спостерігачу може здатись свідомим затягуванням судового провадження.

Суд також враховує процесуальні строки встановлені КПК України щодо проведення деяких слідчих та процесуальних дій, які законодавець вважає розумними та достатніми для їх виконання. Так, КПК України встановлює певні строки у відношенні заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, тимчасовий доступ до речей та документів, запобіжні заходи та інше) не більше одного, двох місяців; слідчі дії обшук, огляд не більше одного місяця. Окрім того КПК України встановлює більш важливі строки досудового розслідування, з точки зору їх значення для кримінального провадження, його сторін та головне наслідків, які можуть бути викликані їх порушенням (один, два, шість, дванадцять, вісімнадцять місяців).

При вирішення питання щодо розумності строків, суд також враховує принцип змагальності у кримінальному провадженні, який серед іншого передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Змагальність прагне забезпечити сторони не просто формально рівними, але фактично достатніми можливостями для активного захисту своїх законних інтересів. Мова йде не про рівноправність (ідентичність прав) сторін, а про їх функціональну рівність, коли рівними є не стільки права (в повному обсязі вони можуть не збігатися) скільки процесуальні функції. Рівність функцій не означає предметного збігу (обвинувачення, захист і судова функція суворо розмежовані) - воно полягає в їх однаковій «потужності», здатності сторін рівно ефективно домагатися своїх цілей.

Очевидним є той факт, що права сторін обвинувачення і захисту як під час досудового розслідування так і при розгляді кримінального провадження в суді не є рівними. Сторона захисту в особі обвинуваченого та захисника має набагато менше повноважень, разом з тим, вона і звільнена від обов`язку доказування.

Оскільки обвинувачення і захист категорії суто парні, які один одного доповнюють та окремо не існують, суд вважає, що не можна надавати перевагу однієї рушійній силі процесу над іншою або навпаки, а мова повинна йти лише про їх розумний паритет, баланс, правовими складовими організації якого є загальновизнані принципи і норми міжнародного права.

Окрім того, змагальність в кримінальному судочинстві, яка ставить суд в положення неупередженого арбітра, не дозволяє ані прокурору, ані захиснику та обвинуваченому розраховувати на допомогу суду при збиранні доказів, оскільки суд не зобов`язаний доводити вину чи невинуватість особи та не зобов`язаний спростовувати обвинувачення, він не є суб`єктом доказування та не є помічником сторони захисту і сторони обвинувачення в збиранні доказів.

Таким чином, суд не може задовольнити клопотання сторони потерпілого шляхом встановлення конкретного строку, у межах якого має бути здійснено судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Разом з тим, суд констатує, що у даному провадженні судом надано стороні захисту досить великий проміжок часу для надання доказів. Сторона захисту, на думку суду, мала достатні можливості для з`ясування позицій, збиранні доказів та їх подання суду.

Вказане рішення, на думку суду, забезпечить справедливий баланс у користуванні сторонами своїми правами. Відповідно не можна вважати порушенням права на змагальність встановлення розумного строку стороні захисту надання доказів до суду, оскільки гуманність, суспільна користь та інтереси правосуддя з однаковою наполегливістю вимагають, щоб стан обвинуваченого припинявся як найшвидше (засудженням або виправданням). Утвердження прав і свобод людини, як найвищої цінності, неможливо без обов`язків держави не тільки визнавати, але і неухильно дотримуватися, а також захищати ці права і свободи.

Враховуючи викладені обставини, а також тривалий розгляд вказаного кримінального провадження, суд вважає, що у даному випадку розумними будуть строки, що є об`єктивно необхідними для виконання стороною захисту процесуальних дій, які не можуть перевищувати строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Вказаний строк на думку суду повинен становити три судових засідання.

Сторона захисту повинна з`ясувати свою позицію та надати свої докази у вказаний період часу, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на надання таких доказів у провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 26, 28, 113, 114, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Встановити строк для з`ясування позицій та надання доказів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2020 року за №0000361 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, три судових засідання, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на надання доказів в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя