Справа № 158/458/26 Провадження №11-сс/802/75/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

представника власника майна (ТОВ «Сєвєродонецький АБЗ») - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000052 від 28.01.2026 року, за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Сєвєродонецький АБЗ» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2026 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000052 від 28.01.2026 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року задоволено клопотання.

Накладено арешт на асфальтобетонний завод змішувального типу Marini Be Tower Eco 2000, який складається з наступних будівель та споруд: адмінбудівля; вагова/пункт контролю; стоянка автотранспорту; відділення кам`яних матеріалів; склад кам`яних матеріалів; бункери живильники; транспортер кам`яних матеріалів; асфальтозмішувальне відділення; сушильний агрегат; асфальтозмішувач; бункер готової суміші; силосна банка мінпорошку; відділення чорно-в`яжучих матеріалів; маслонагрівальна станція; ємність для бітуму 1 (50 м.куб.); ємність для бітуму 2 (50 м. куб.); ємність для палива (16 м. куб.); система газоочистки; фільтр рукавний; кабіна оператора; дизельгенератор; заправка автотранспорту (пересувна); місце зварювальних робіт; вбиральня; інших будівель та споруд, техніки, насипу щебеню, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: Луцький район, село Озеро, вулиця Олексюка, 31Б, які на належать ТОВ «Сєвєродонецький АБЗ» , у кримінальному провадженні за №0000052 від 28.01.2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, тимчасово позбавити можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися (в частині внесення конструктивних змін, зміни розміщення будівель та споруд) до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні дозволивши проводити всі необхідні слідчі дії та експертизи з даними речовими доказами.

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна вважає, що оскаржуваним рішенням істотно порушено права та законні інтереси власника майна, оскільки накладений арешт не відповідає вимогам ст.ст.98, 170-173 КПК України, є непропорційним, невмотивованим та таким, що ґрунтується на неправильному розумінні предмета доказування у кримінальному провадженні за ч.3 ст.197-1 КК України.

Просить ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити, скасувати арешт щодо: асфальтобетонного заводу змішувального типу Marini Be Tower Eco 2000; виробничого обладнання, механізмів та агрегатів; техніки та допоміжних засобів виробничого призначення; сировини, матеріалів; а також іншого рухомого майна, на яке накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року у справі № 158/458/26.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який доводи апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення, відповідно до ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна згідно з ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Як передбачено ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно були в повній мірі дотримані.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність причин для накладення арешту на майно, оскільки воно має доказове значення у кримінальному провадженні, є підстави стверджувати, що воно зберегло на собі сліди злочину, є необхідним для подальшого дослідження органами досудового розслідування, що доведено матеріалами кримінального провадження, а тому, з метою збереження речових доказів, оскільки майно, у вигляді вказаних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною користування, відчуження та розпоряджатися будь-яким чином ними до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час апеляційного перегляду прокурором та слідчим вказано на те, що на даному етапі досудового розслідування призначена будівельно-технічна експертизи щодо визначення правового статусу та реального технічного стану нерухомого та рухомого майна (заводу).

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційних скарг.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Сєвєродонецький АБЗ» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2026 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: