Справа № 487/7082/25
Провадження № 1-кп/487/365/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну визначення місця зберігання речового доказу та зміну способу арешту майна, у рамках кримінального провадження № 00000313 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 201-2 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

адвокат ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про зміну визначення місця зберігання речового доказу та зміну способу арешту майна, у рамках кримінального провадження № 00000313 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що постановою старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 від 24 листопада 2024 року автомобіль «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.01.2025, автомобіль «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , було накладено арешт.

На даний час розслідування завершено, всі необхідні експертизи зроблені, всі докази зібрані, обвинувальний акт прийнятий до розгляду і здійснюється судове слідство.

Відповідно до п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Захист розуміє що на даній стадії, коли судом не завершено судове слідство, розгляд клопотання про зняття арешту є передчасним.

Однак, судова практика національного суду України свідчить про те, що суди задовольняють клопотання про зміну місця відповідального збереження як майна, яке знаходиться під арештом, так і майна з якого знятий арешт.

На думку захисника на даний час, можливо змінити спосіб арешту майна, а саме скасувати заборону розпорядження транспортним засобом «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скасувати арешт з ключа від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши зміст клопотання та дослідивши приєднані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

15.03.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000313 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.01.2025, автомобіль «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , було накладено арешт.

Тимчасово, до скасування у встановленому порядку, позбавлено власників та інших зацікавлених осіб права на відчуження, розпорядження (знищення, ремонтування та /або користування) арештованим майном.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Крім цього, суд враховує вимоги нормативних актів, що стосуються збереження речових доказів, а саме:

Положеннями ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016, № 795 від 09.11.2016, № 1103 від 24.12.2019, № 1075 від 15.11.2019 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).

Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).

Дана інструкція містить розділ який визначає положення щодо «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна».

Так п.12 передбачено, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.

Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Положеннями п.19 Інструкції встановлено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

До транспортних засобів належать вози, велосипеди, механічні транспортні засоби, (мотоцикли, автомобілі, вантажівки, автобуси), рейковий транспорт (поїзди, трамваї), плавзасоби (судна, човни), амфібії, повітряні судна (літаки, вертольоти) та космічні апарати.

А відтак, вказані вимоги нормативних актів насамперед визначають положення про можливість передачі транспортних засобів їх власникам, його родичам або іншим особам, а лише у інших випадках передаються на зберігання на спеціальні майданчики і стоянки територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Доводи заявника та пояснення прокурора та учасників справи, дають підстави вважати, що задоволення клопотання про скасування заборони користування автомобілем - не призведе до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення речового доказу, а відтак не зашкодить результатам подальшого судового слідства, а тому суд вважає що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну визначення місця зберігання речового доказу, у рамках кримінального провадження № 0000313 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 201-2 КК України, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну визначення місця зберігання речового доказу, у рамках кримінального провадження № 0000313 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст. 201-2 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.01.2025на ключ від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4

Скасувати заборону користування автомобілем «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , арешт на який було накладено ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.01.2025 року (справа №482/2467/24, провадження №1-кс/487/39/2025.

Змінити місце зберігання транспортного засобу «Volkswagen Multivan-T6» 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Multivan-T6, 2019 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити, що відповідно до ч. 1 ст. 388 КК України передбачена відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1