УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

18 лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003622 від 31.12.2024 року

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

Виходячи зі змісту обвинувального акта, 31.12.2024, орієнтовно з 14 год. 30 хв., на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебували ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вживали алкогольні напої.

Перебуваючи за вказаною адресою, приблизно о 15 год. 30 хв., у стані алкогольного сп`яніння, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з приводу заборгованості останнього грошових коштів у сумі 500 грн.

Після того, як словесні доводи щодо повернення зазначеної заборгованості були вичерпані, перебуваючи у стані агресії, у ОСОБА_5 сформувався злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи умисел на умисне вбивство, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, у той самий час і в тому самому місці взяв у руку ніж, який знаходився при них для нарізання продуктів харчування, та наніс один прямий удар ножем у ділянку грудної клітки, а саме поруч серця. Унаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_6 помер на місці.

Смерть ОСОБА_6 , 1990 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота з ушкодженням серця та печінки, крововтратою та шоком.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 лютого 2026 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор подала клопотання, у якому просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме на те, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти доводів прокурора.

Захисник вказав, що докази, долучені до матеріалів справи, не підтверджують винуватості обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання є необґрунтованим. На думку захисника, мотиви прокурора, наведені у клопотанні, мають характер припущень. Також зазначено, що обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування, а навпаки сам викликав поліцію та швидку допомогу, і не має наміру переховуватися надалі. З огляду на це захисник просив змінити запобіжний захід із тримання під вартою на інший запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки тримання під вартою є надмірно суворим запобіжним заходом.

Обвинувачений також заперечував проти клопотання прокурора та підтримав позицію захисника. Він повідомив, що злочину не вчиняв, а тому наміру переховуватися не має. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали обвинувального акта, суд бере до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і з урахуванням наведеного доходить таких висновків.

Судом враховано тяжкість обвинувачення та межі покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, а також його вік.

На наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, на думку суду, вказує те, що санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі, а інкриміноване діяння відноситься до особливо тяжких злочинів. За таких обставин, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, усвідомлюючи, яке покарання у виді позбавлення волі може бути призначене у разі визнання його винним.

На наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку суду, вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час не працює та не має джерела доходу, у зв`язку з чим може вчиняти інші злочини.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою підлягає оцінці у кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може вважатися виправданим за наявності ознак того, що цього потребують реальні інтереси суспільства, які, попри дію презумпції невинуватості, можуть переважати інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що зазначені ризики не зменшилися, а їх нейтралізація можлива лише шляхом продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти вказаним ризикам.

Оцінюючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а також тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та наявність ризику переховування від суду. З огляду на викладене суд вважає, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать запобігання зазначеним ризикам.

Наведені обставини, на переконання суду, є достатніми підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що до обвинуваченого не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 18 квітня 2026 р. включно.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 23 лютого 2026 р. о 18.10

Суддя ОСОБА_1