н/п 1-кс/490/4256/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/345/23
У Х В А Л А

про продовження строку процесуальних обов`язків

17 жовтня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Косів, Чортківського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000278 від 03.11.2022.

Клопотання мотивує тим, що 10.06.2016 рішенням голови Миколаївської обласної ради ОСОБА_4 призначено на посаду директора регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» (далі РЛП «Тилігульський»).

Так, 11.07.2016 між Миколаївською обласною державною адміністрацією, згідно з рішенням Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 № 10, та ОСОБА_4 , як з директором РЛП «Тилігульський», укладено контракт, відповідно до якого на останнього покладено права та обов`язки, які останньому були достовірно відомі.

Так, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора РЛП «Тилігульський» ОСОБА_4 керувався Положенням про РЛП «Тилігульський» (далі - Положення), затвердженим розпорядженням Миколаївської облдержадміністрації від 26.11.2001 № 698-р.

Перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора РЛП «Тилігульський» у ОСОБА_4 виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на розтрату грошових коштів РЛП «Тилігульський» шляхом зловживання своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, з метою збільшення їх доходів.

Так, 14.11.2018 між РЛП «Тилігульський» в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_4 , що діє на підставі Положення (далі - Замовник) та Фізична особа-підприємець « ОСОБА_5 » (індивідуальний податковий номер ), що діє на підставі запису Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.12.2013 № 0063315 (далі Виконавець; ФОП « ОСОБА_5 ») укладено та підписано договір № 14/11 про надання науково-технічних послуг, (далі Договір № 14/11), з відповідними додатками, на загальну суму 254 800,00 грн.

Так, у листопаді 2018 рокуОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, з метою збільшення їх доходів, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, з корисливих мотивів,діючи за попередньою змовою, достовірно знаючи, що роботи, визначені Договором № 14/11 не виконані, будучи обізнаним про фактичний обсяг виконаних робіт, в невстановленому місці, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 30.11.2018, підписав акт № 1 приймання-передачі послуг, в якому містяться недостовірні відомості, відповідно до якого Виконавець надав в повному обсязі послуги за І етап договору щодо виконання природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», а Замовник не має претензій до якості послуг, на загальну суму 178 360 грн, тим самим надав зазначеному документу юридичного значення.

Крім того, у грудні 2018 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, з метою збільшення їх доходів, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, з корисливих мотивів,діючи за попередньою змовою, достовірно знаючи, що роботи, визначені Договором № 14/11 не виконані, будучи обізнаним про фактичний обсяг виконаних робіт, в невстановленому місці, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 14.12.2018, підписав акт № 2 приймання-передачі послуг, в якому містяться недостовірні відомості, відповідно до якого Виконавець надав в повному обсязі послуги за ІІ етап договору щодо виконання природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», а Замовник не має претензій до якості послуг, на загальну суму 76 440 грн., тим самим надав зазначеному документу юридичного значення.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату грошових коштів РЛП «Тилігульський», ОСОБА_4 шляхом зловживання своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, діючи за попередньою змовою, з метою збільшення їх доходів, у грудні 2018 року, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 21.12.2018 та 26.12.2018 ОСОБА_4 підписав платіжні доручення № 241, № 257 та надав їх разом з актами № 1 від 30.11.2018 та № 2 від 14.12.2018 приймання-передачі послуг природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів» до бухгалтерії РЛП «Тилігульський» для проведення подальшої оплати ФОП « ОСОБА_5 ».

На підставі вказаних документів, в яких містяться недостовірні відомості, грошові кошти на загальну суму 254 800 грн. 22.12.2018 та 28.12.2018 з розрахункового рахунку РЛП «Тилігульський» за № 2384, відкритого в ГУДКСУ в Миколаївській області (код МФО - 826013) переведено на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_5 » за № НОМЕР_1 , відкритий в Миколаївському РУ «Приватбанк» м. Миколаїв(код МФО - 326610). Таким чином, ФОП « ОСОБА_5 » отримала змогу вільно розпоряджатись вищевказаними грошовими коштами.

19.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком до 19.10.2025 року.

15.10.2025 прокурором Миколаївської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19.11.2025.

Строк застосованих на підставі ухвали слідчого судді обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, закінчується, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.1,3 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу (особистого зобов`язання). Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину), є неможливим у зв`язку із специфікою процесуальних та слідчих дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисникне заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 с.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000278 від 03.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 358 КК України.

19.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком 19.10.2025 року.

15.10.2025 прокурором Миколаївської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців тобто до 19.11.2025.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, в діях підозрюваного ОСОБА_4 наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочини, однин з яких належить до тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у випадку доведення виниу вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину), є неможливим у зв`язку із специфікою процесуальних та слідчих дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Зважаючи на це слідчий суддя вважає за можливе продовжити (в межах строків досудового розслідування) підозрюваному ОСОБА_4 строк процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.09.2025 про застосування запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора задовольняє.

Керуючись вимогами статей 176-178,184,194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18 листопада 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування), строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з раніше застосованим ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.09.2025 року запобіжним заходом, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1