УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту майна у кримінальному провадженні № 0000226 від 19.04.2023 року, внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить з метою збереження речового доказу накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ E 240», 2002 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Мотивуючи клопотання слідчий вказує, що Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 19.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

23.12.2024 у зв`язку з неефективністю проведення досудового розслідування слідчими СВ УСБ України в Херсонській області на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому управлінню ГУНП в Херсонській області

В ході досудового розслідування встановлено, що надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 03.04.2023 за адресою: Херсонська область, Новокаховський район, місто Таврійськ по вулиці Котляревського, 9, військові ЗС РФ незаконно заволоділи майном, яке належить заявниці.

20.04.2023 допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що, в ході телефонної розмови із чоловіком ОСОБА_6 , вона дізналась про незаконне заволодіння військовими ЗС РФ, з гаражного приміщення на території гаражного кооперативу «Юг» транспортним засобом «MERCEDES-BENZ E 240», 2002 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить їй.

На теперішній час місце знаходження транспортного засобу невідоме.

Право власності на транспортний засіб підтверджено відповіддю із УІАП ГУНП в Херсонській області.

Постановою від 02.12.2025 зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у провадженні, оскільки він є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та в результаті заволодіння ними діями військових потерпілій стороні було спричинено матеріальної шкоди, а також вказані транспортний засіб можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України.

02.12.2024 оголошено розшук транспортного засобу, про що винесено постанову про оголошення розшуку транспортного засобу.

Посилаючись на вищезазначені обставини слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, в матеріалах клопотання наявна заява, якою просила розглядати клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, додаткових пояснень до клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно норми ч.1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, оскільки вказане майно має значення для кримінального провадження, так як зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України та крім того, визнане речовими доказами відповідною постановою слідчого від 02.12.2025 року.

Також слідчий суддя вважає за необхідне заборонити розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, оскільки існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі вищезазначеного майна. В свою чергу клопотання слідчого в частині заборони відчуження майна задоволенню не підлягає, оскільки окрема можливість такої заборони не передбачена нормами КПК України, при цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що саме накладення арешту на майно позбавляє можливості здійснювати його відчуження.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб: «MERCEDES-BENZ E 240», 2002 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1