Номер провадження:1-кс/521/3538/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000868 від 20.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та доданих документів вбачається, що слідчим відділенням Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000868 від 20.09.2025 року.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси.

Підставою для початку досудового розслідування слугувало те, що 20.09.2025 року до чергової частини відділення поліції надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 20.09.2025 року невстановлена особа, перебуваючи по вулиці Житомирська, 48/1, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа мопедом марки «Yamaha» моделі «Jog Aprio», сірого кольору та номерним позначенням: « НОМЕР_1 ». Сума збитків встановлюється.

Так, 20.09.2025 року, під час огляду місцевості біля будинку 3/69, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Овідіопольська дорога, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11», у корпусі чорного кольору та у чохлі рожевого кольору.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорешення ч. 1 ст. 289 КК України.

20.09.2025 року відповідною постановою слідчого вилучені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, слідчий вказує, що на даний час виникла необхідність в арешті вказаного вище майна (із забороною відчуження, розпорядження, проте з можливістю передачі на відповідальне зберігання) задля збереження його у якості речових доказів.

26.09.2025 року учасники розгляду клопотання в судове засідання не прибули.

07.10.2025 року учасники розгляду клопотання в судове засідання знов не прибули, проте слідчий звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000868 від 20.09.2025 року, здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно протоколу від 20.09.2025 року вбачається, що в період часу з 21:46 години по 21:59 годин, на ділянці місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога біля будинку 3/69, органом досудового розслідування було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке може бути доказом вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні, а саме виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11», у корпусі чорного кольору та у чохлі рожевого кольору, який, як встановлено слідством, знаходився в багажнику транспортного засобу, яким заволоділа невстановлена особа.

Постановою слідчого від 20.09.2025 року, вищезазначений мобільний телефон був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000868 від 20.09.2025 року.

Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням зазначеного, проаналізувавши надані матеріали, на даний час є достатні підстави вважати, що обставини, які розслідуються органом досудового розслідування вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, тому слідчий суддя погоджується, що вилучене майно може слугувати доказом у даному провадженні.

Поряд з цим слідчий суддя вважає безпідставним клопотання в частині вирішення слідчим суддею питання про передачу на відповідальне зберігання майна, яке підлягає арешту, адже положеннями КПК України передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна до таких випадків не відноситься. При цьому, за змістом «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року, питання про передачу речових доказів на зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме клопотання в цій частині є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000868 від 20.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно (із забороноюю розпорядження, відчуження, проте з можливістю користування), яке було вилучено під час огляду місця події на ділянці місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога біля будинку 3/69, а саме арешту підлягає:

- мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11», у корпусі чорного кольору та у чохлі рожевого кольору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1