Справа № 314/1637/25
Провадження № 1-кп/314/444/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000255 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, інвалід 2 групи, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адрсеою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №340 від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, з метою набуття права керування транспортними засобами придбав завідомо підроблений документ посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відміткою про видачу 28.09.2024 Територіальним сервісним центром 4661, усвідомлюючи при цьому, що він являється особою, яка не має права керування транспортним засобом.

В подальшому, 29.11.2024 року приблизно о 15 год. 00 хв., під час керування транспортним засобом «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, поблизу будинку №44 по вулиці Вокзальній в смт Комишуваха, Запорізького району, Запорізької області, та діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи, що він не проходив у встановленого законом порядку отримання посвідчення водія та пред`явлення цього документу не наділяє його право керування автотранспортом категорії «В», на законну вимогу працівників поліції надав документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 надав завідома для нього підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позначкою про видачу 28.09.2024 Територіальним сервісним центром 4641, яке відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/23214-НЗПРАП від 10.12.2024 не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлений за допомогою струменевого способу друку з використанням термосублімаційного способу друку, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 07.04.2025 між прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000255, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні службового кабінету Запорізької окружної прокуратури Запорізької області за адресою: м.Вільнянськ, пров.Торговий, 1.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст. 358 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджено покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, унаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до проступку, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб унаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 3 183,60 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.04.2025, укладену між прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000255, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.04.2025 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи (СЕ-19/108-24/23214-НЗПРАП від 10.12.2024) в розмірі 3 183 гривень (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Речові докази: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 видане ТСЦ 4641, долучене до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах справи.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_7

16.01.2026