МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5842/25

Провадження № 1-в/210/687/25

09 жовтня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК №80" - ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 , захисник засудженого адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання до арешту: АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, інвалід 3-ї групи. Засуджений: 1) 05.09.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту, 2) 06 лютого 2024 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 126-1 КК України 2 років обмеження волі. На підставі ст. 71 ч. 1, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2023 року, і призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).

Заява подана в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

ОСОБА_5 підтримав свою заяву, просив задовольнити. Зазначив, що по стану здоров`я не може відбувати покарання в колонії, а також потрібно пройти МСЕК. Матір, при розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , не мала жодних претензій до нього, просила не карати.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_4 вважала заяву засудженого необґрунтованою та зазначила, що засуджений не звертався до адміністрації колонії з приводу обстеження у лікарів поза межами установи. Звертався 03.01.2025 року з приводу умовно-дострокового звільнення, рішенням комісії від 17.01.2025 року відмовлено.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, ще не досягнуто мети покарання відносно засудженого.

Обставини, встановлені судом.

ОСОБА_5 засуджений 1) 05.09.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, 2) 07.03.2024 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. ст. 71 ч. 1, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 05.09.2023 року і призначено остаточне покарання у виді 2 років 4 місяців обмеження волі.

Фактично відбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 20 днів.

Початок строку 27.03.2024 року, кінець 03.03.2026 року.

За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» 3 рази притягався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 2 рази був поміщений до ДІЗО. Характеризується посередньо, має 1 заохочення. Перебував на профілактичному обліку, як схильний до вчинення злісних порушень. Підтримує позитивні взаємовідносини з засудженими. До виконання законних вимог адміністрації ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Засуджений ввічливо ставиться до персоналу установи. Бажає змінити своє життя, але за поведінкою чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Не бере участь у програмах, заходах, має негативне ставлення до участі в програмах. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду заяви ОСОБА_5 має одне заохочення та три стягнення.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_5 за період з 01.01.2025 р. по 01.09.2025р., мав дохід від надходження пенсії.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин (ч.2, п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення відповідно ст. 12 КК України не тяжкий злочин.

За весь час відбування покарання, засуджений має одне заохочення та три стягнення.

Об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, не виявив бажання бути залученим до робіт на підприємстві, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, 04.10.2024 року засудженого було розглянуто на комісії установи відповідно до ст. 82 КК України, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення засудженого, йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, 17.01.2025 року засудженого було розглянуто на комісії установи відповідно до ст. 81 КК України, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення засудженого, йому було відмовлено у застосуванні умовно дострокового звільнення.

За результатами підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, ступень ймовірної небезпеки для суспільства "СЕРЕДНІЙ".

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, не виявив бажання бути залученим до робіт на підприємстві, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома , а так само і для вручення засудженому. Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10 жовтня 2025 року о 11 год. 10 хв.в залі судового засідання № 309 Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1