Справа № 487/6067/25
Провадження № 1-кс/487/4432/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001142 від 20.08.2025 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про зміну запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; покласти на ОСОБА_5 строком до 20.10.2025 наступні обов`язки: прибувати до дізнавача прокурора, суду в рамках кримінального провадження за викликом; повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця проходження військової служби.

Клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що сектором дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001142 від 20.08.2025 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

20.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі отриманого висновку експерта про тяжкість отриманих потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень постановою слідчого від 01.10.2025 здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, матеріали передані до сектору дізнання для здійснення в подальшому досудового розслідування.

01.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У клопотанні дізнавач посилається на те, що нормами КПК не передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні проступку, тому існує необхідність у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки продовжують існувати ризики, передбаченні пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановленні слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання, змінивши ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання дізнавача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до певної категорії осіб, зазначених у цій нормі, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 200 КПК України втсановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Встановлено, що слідчими Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001142 від 20.08.2025 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 10.08.2023 призваний за мобілізацією України "Про загальну мобілізацію", відправлений до військової частини НОМЕР_1 для Указу Президента проходження військової служби.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з нього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Положеннями ст. ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно за неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддане служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи на порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2025 приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 31, розташованого по вулиці Озерна в місті Миколаєві, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, спровокував словесний конфлікт з ОСОБА_8 .

В ході словесного конфлікту між вищевказаними особами у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно небезпечний наслідки, знаходячись навпроти ОСОБА_8 , використовуючи предмет у вигляді ножа. наніс не менше двох ударів в область тулуба та плеча ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва, різаної рани лівого плеча, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

20.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: нанесення тяжкого умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.10.2025 включно.

В ході досудового розслідування кримінального провадження отримано висновок експерта № 668 від 22.09.2025, згідно з яким отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі отриманого висновку експерта, 01.10.2025 постановою слідчого Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області змінено правову кваліфікацію кримінального провадження № 0001142 від 20.08.2025 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, а матеріали кримінального провадження передані до сектору дізнання для проведення подальшого досудового розслідування.

01.10.2025 дізнавачем сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що підтверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2025; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.08.2025; висновку експерта № 668 від 22.09.2025.

Як зазначено вище, 01.10.2025 підозрюваному ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КПК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтею 183 КПК України не передбачено застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою до осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку.

ВІдповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з під варти негайно.

На даний час, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2025 підозрюваний у кримінальному проступку ОСОБА_5 утримується в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Таким чином, підозрюваного ОСОБА_5 слід звільнити негайно з під варти в залі суду, змінивши йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке зможе запобігти ризикам, що були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_5 22.08.2025, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, клопотання дізнавача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177-179, 183, 194, 196, 200 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2025, на особисте зобов`язання строком до 20.10.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання прибувати за кожною вимогою до дізнавача, прокурора або суду, а також виконувати обов`язки, передбачені п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України: повідомляти дізнавача, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений 06.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1