УХВАЛА

30 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшої слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій капітан поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нойштрелітц, Німеччина, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у кримінальному провадженні №0002840,

встановив:

30.10.2025 року сарший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання. Вважають, що запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне, тяжке кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 11 вересня 2025 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на першому поверсі в 2-му під`їзді будинку № 3 по вул. Перемоги, м. Хмельницького, помітивши велосипед, що належить потерпілій ОСОБА_7 та був зафіксований велосипедним тросом до радіатора опалення біля сходів, прийняв рішення про викрадення чужого майна з метою власного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідків та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4524-IX від 15 липня 2025 року, продовженого з 05 год. 30 хв. 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, перебуваючи на першому поверсі в 2-му під`їзді будинку № 3 по вул. Перемоги, м. Хмельницького, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом пошкодження велосипедного тросу, невстановленим слідством предметом, яким був пристебнутий до радіатора опалення біля сходів, викрав велосипед марки «CORSO» фіолетово-рожевого кольору, колеса 26, вартістю 6847 грн. 20 коп., після чого ОСОБА_6 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 6847 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.10.2025, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нойштрелітц, Німеччина, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, утриманців не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

1. Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 від 11.09.2025;

2. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.09.2025;

3. Протоколом огляду місця події від 11.09.2025;

4. Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.10.2025;

5. Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.10.2025;

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.09.2025;

7. Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.10.2025;

8. Протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з ломбарду «Скарбниця» від 28.10.2025;

9. Протоколом огляду предмету, зокрема відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Щедрий» від 18.09.2025;

10. Протоколом огляду предмету, зокрема відеозапису з камер відеоспостереження Хмельницького міського територіального центру соціального обслуговування від 18.09.2025;

11. Протокол огляду предмету, а саме відеозапису з ломбарду «Скарбниця» від 29.10.2025;

12. іншими зібраними матеріалами провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері злочинів проти власності, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до Конституцією України ніхто не може бути протиправно позбавлений власності.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із врахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, які відповідно до ч. 2 ст. 178 КПК України враховується при обрані запобіжного заходу, є усі підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни їх показів (які є доказами тільки після їх безпосереднього дослідження в суді) для подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

Так, згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилаючись на них, тому протоколи допиту свідків, які були допитані під час досудового розслідування судом не будуть досліджуватися.

Також, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході не пов`язаному з триманням під вартою може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема 10.08.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України по покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 10 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 10.08.2023та визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід враховувати обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України.

Оскільки ОСОБА_6 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а тому у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може вчинити ряд інших нових, умисних кримінальних правопорушень, в тому числі пов`язаних із викраденням чужого майна. А тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає достатньо високим.

Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому з метою їх нівелювання, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя бере до уваги і сталу практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За приписами п.5 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 121 120 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваний не працює, проте підозрюється у здійсненні кримінально караної діяльності, пов`язаної викраденням чужого майна.

А тому саме такий розмір застави не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 грудня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту негайно в залі суду.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор (№29)».

Ухвала діє по 26 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя