УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 Справа №607/23461/25 Провадження №1-кс/607/6685/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 про продовження строку тримання під вартою на строк шістдесят днів відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, розлученого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою на шістдесят днів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у січні 2025 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», усвідомлюючи незаконність обігу наркотичних засобів, прийняв рішення про організацію їх незаконного придбання, пересилання, зберігання з метою збуту та збуту зокрема бупренорфіну та метадону іншим засудженим, які перебувають на території зазначеної установи, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Розуміючи, що самостійно реалізувати вказаний умисел, перебуваючи в умовах ДУ "Чортківська установа виконання покарань (№ 26)", він не міг, ОСОБА_7 вирішив залучити ОСОБА_8 , який також відбуває покарання в ДУ "Чортківська установа виконання покарань (№ 26)", ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які перебувають на волі та проживають у м. Тернопіль. З цією метою ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 про свої злочинні наміри та довів до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану, на що останні погодилися та надали добровільну згоду на участь у його реалізації. План злочинної діяльності передбачав налагодження каналу незаконного надходження до ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» наркотичних засобів бупренорфіну та метадону, які отримували шляхом купівлі або безоплатного одержання від осіб, що перебувають на замісній підтримувальній терапії та отримують відповідні препарати у закладах охорони здоров`я. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за допомогою засобів мобільного зв`язку координували дії ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , у тому числі домовляючись про особисті зустрічі з наркозалежними особами на території м. Тернопіль та Тернопільської області. Останні продавали або передавали їм наркотичні засоби бупренорфін або метадон. Отримавши наркотичні засоби від осіб, які перебувають на замісній підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , здійснювали їх упакування у побутові речі та продукти харчування у невстановлених слідством місцях м. Тернопіль, з метою подальшого пересилання. Надалі, за допомогою засобів зв`язку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надавали вказівки щодо здійснення відправлення посилок із наркотичними засобами через оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» з м. Тернопіль до ДУ "Чортківська установа виконання покарань (№ 26)" на ім`я інших ув`язнених, визначених ОСОБА_8 . З метою приховання злочинної діяльності вищевказані особи залучали сторонніх осіб для безпосереднього здійснення відправлень з відділень ТОВ «Нова пошта», використовуючи при цьому вигадані анкетні дані відправників. Таким чином, у період з лютого 2025 року по теперішній час ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, порушуючи Порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, та Наказ Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», здійснювали незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут наркотичних засобів бупренорфіну та метадону особам, схильним до їх вживання, на території ДУ "Чортківська установа виконання покарань (№ 26)" за наступних обставин.

У клопотанні зазначено, що 26.08.2025 о 15 год. 50 хв. між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебувають у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», відбулася розмова, в ході якої обговорювалося питання придбання наркотичного засобу метадону за допомогою ОСОБА_4 . У ході цієї розмови ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 вказівку зателефонувати до ОСОБА_4 з метою узгодження умов придбання. О 19 год. 15 хв. того ж дня ОСОБА_7 особисто зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що до нього звернеться ОСОБА_8 , який має перерахувати грошові кошти для придбання наркотичного засобу. Після цього ОСОБА_8 здійснив переказ 5000 гривень на карту, надану ОСОБА_4 , та останній придбав наркотичний засіб метадон у невстановленої особи. Наступного дня, 27.08.2025 о 12 год. 10 хв. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відбулася телефонна розмова, в ході якої ОСОБА_7 надав вказівку та інструкції щодо надійного упакування наркотичного засобу метадону та його приховування в банці з тушонкою. Під час цієї розмови ОСОБА_4 паралельно здійснював процес упакування наркотичного засобу у харчовий продукт. У подальшому, того ж дня, ОСОБА_7 під час телефонної розмови дав ОСОБА_4 вказівку здійснити поштове відправлення під умовною назвою «Аптека» на ім`я засудженого ОСОБА_10 , який на той момент утримувався у камері №37 ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)». З метою приховування незаконної діяльності та уникнення викриття правоохоронними органами, ОСОБА_4 , діючи за вказівками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передав сформовану посилку ОСОБА_11 , який не був обізнаний із її вмістом, зокрема щодо наявності в ній наркотичного засобу. Після цього, 27.08.2025 близько 17 год. 32 хв. ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , прибув до приміщення відділення №25 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Тернопіль, просп. Степана Бандери, 90, та здійснив поштове відправлення №59 0014 4286 6302 на ім`я засудженого ОСОБА_10 , який на той момент утримувався у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» в камері № 37. При цьому ОСОБА_11 , використав вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_12 ». 28.08.2025 під час огляду поштового відправлення №59 0014 4286 6302, доставленого до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», що розташована за адресою: м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, Тернопільська область, для засудженого ОСОБА_10 , у скляній банці було виявлено кристалоподібну речовину у згортку, яка є наркотичним засобом метадон, масою 1,82538 грама. Згідно з Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, маса понад 1,6 грама становить великий розмір.

Слідчий у клопотанні також зазначає, що 19.09.2025 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2025 у справі №607/19379/25 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 17.11.2025 з визначенням застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2025 у справі №607/22523/25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.02.2026.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім цього, слідчий зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2025 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 17.11.2025, втім закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо з об`єктивних причин.

На думку слідчого, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки та дані про особу підозрюваного свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозри та недоведеність продовження існування зазначених слідчим у клопотанні ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За наведеного та посилаючись на належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , просила змінити застосований щодо нього запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, який вважає достатнім для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

19.09.2025 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2025 у справі №607/19379/25 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 17.11.2025 з визначенням застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2025 у справі №607/22523/25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.02.2026.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000286 від 21.06.2024; протоколи за результатами проведення НС(Р)Д аудіо контроль особи від 10.09.2025; протокол за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08.08.2025; протоколи огляду від 28.08.2025 та 16.09.2025; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.09.2025, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відтак, висновки сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, всупереч доводам захисника, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим та прокурором обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як видно, обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не перестали існувати та не зменшилися, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження та враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому погоджується з доводами сторони обвинувачення, що вказані ризики, які були встановлені за результатами розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися, оскільки усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину і розмір покарання, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні також не зменшився з огляду на те, що доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані саме під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України, а тому вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає, що не зменшився та продовжує існувати і ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має, у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вчиненому з метою отримання прибутку, що в цілому свідчить про те, що останній, переслідуючи корисливий мотив та задля власного незаконного збагачення може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Відтак, слідчий суддя не погоджується з доводами захисника про недоведеність стороною обвинувачення існування на даний час зазначених у клопотанні ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, втім, наведені в судовому засіданні захисником доводи в тому числі і щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного не можуть бути безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про подальше існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. З огляду на викладене, вимоги сторони захисту про зміну застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.

При цьому та обставина, що на даний час спостерігається належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 лише підтверджує правильність висновків слідчого судді при застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як саме вказаний запобіжний захід є належним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, своєчасність застосування якого унеможливила реалізацію підозрюваним ризиків, в зв`язку з існуванням яких, відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, які продовжують існувати, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, як на тому наполягала сторона захисту. До того ж, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, за доводами сторони захисту, в судовому засіданні не встановлено. Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути попередньо встановлені ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За наведеного, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на шістдесят днів, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою на строк шістдесят днів відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто по 09.01.2026, із визначенням застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2025 у справі №607/19379/25.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1