УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю адаоката ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про призначення додаткової судово-медичної експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду із вказаним клопотанням у якому просить суд призначити у кримінальному провадженні №00000226 від 23.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, додаткову судово-медичну експертизу, перелік питань зазначила у клопотанні.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник повністю підтримали клопотання, просили його задоволити з викладених у ньому підстав.

Слідчий просила відмовити у задоволенні клопотання вказавши на відсутність підстав у проведення вказаної стороною захисту експертизи, оскільки у рамках кримінального провадження №00000226 від 23,01.2024 на даний час проведено ряд судових експертиз, з висновками яких підозрювана ознайомлена.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодовстановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Згідно з ч. 6 ст. 244 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність підстав, визначених частиною першою цієї статті.

Як встановлено в ході розгляду клопотання на досудовому розслідуванні слідчим було призначено ряд судових експертиз, за результатами яких наявні висновки експертів, зокрема висновок «Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи» №125 від 09.07.2024 щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи по факту неналежного виконання своїх службових обов`язків, що призвело до смерті новонародженої ОСОБА_7 , 21.02.2024; висновок «Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи» №9 від 12.06.2025 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи щодо смерті новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також висновок «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» №270/271 віл 25.11.2025 про проведення комісійної судово-медичної експертизи породіллі ОСОБА_8 , 1994 р.н. та за фактом смерті її новонародженої дитини.

По суті та за змістом питань, що просить сторона захисту поставити на вирішення додаткової судово-медичної експертизи не відрізняються від питань, що були предметом дослідження у попередніх судових експертизах, а відтак, клопотання зводиться лише до отримання ще одного висновку експертизи, на вирішення якої не ставиться питання про усунення конкретних розбіжностей у попередніх висновках. Сама незгода з висновками експертиз не є та не може бути підставою для призначення повторної експертизи.

Також підозрюваною та її захисником не надані докази на підтвердження того, що існують достатні підстави вважати, що залучені стороною обвинувачення експерти внаслідок відсутності у них необхідних знань, упередженості чи з інших причин надали неповний чи неправильний висновок.

Відтак стороною захисту не доведено наявність підстав, визначених п.1 ч.1 ст.244 КПК України, для доручення експертній установі проведення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №00000226 від 23.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 242, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про призначення додаткової судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя