Справа № 682/760/25
Провадження № 1-кп/682/101/2025
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута кримінальне провадження № 0000147 від 23.03.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.1 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Київ, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, із середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді охоронця «Середньої загальноосвітньої школи № 60 комплексного розвитку дітей «Росток» м. Києва ім. Олександра Загребельного», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Київ, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, заступника директора КБУ «Київський міський центр комплексної підтримки учасників бойових дій «КИЇВ МІЛІТАРІ ХАБ», учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, фактично проживаючого: за адресою: АДРЕСА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ;

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ;

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ;

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області на розгляді перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні № 0000147 від 23.03.2023.

Судове засідання у справі призначено на 23.12.2025 о 11 год. 30 хв., про що належним чином повідомлено усіх учасників справи.

В судове засідання з`явились, прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники обвинувачених, а саме: захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_8 ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_4 ОСОБА_11 , захисник ОСОБА_5 ОСОБА_12 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження відносно обвинувачених строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Так, в обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Умислом ОСОБА_4 , як керівника створеної ним злочинної організації, охоплювалися всі злочини, вчинені її учасниками. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, так як обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окремі з яких (передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 306, ч .4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжкими злочинами, а тому, зважаючи на покарання у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показань на свою користь. Як зазначає прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги обставини вчинення злочинів, а також дані, які характеризують його особу, зокрема те, що ОСОБА_4 хоча й вважається раніше не судимою особою, однак, він не вперше притягується до кримінальної відповідальності, що дозволяє дійти висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою обвинуваченого, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вказано, що на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжують існувати та полягають в тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окремі з яких (передбачені ч. 2 ст.255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжкими злочинами, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що ризик переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим. Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати свідків, інших обвинувачених, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показань на свою користь. Також, перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що враховуючи обставини вчинення злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також дані, які характеризують його особу, зокрема те, що ОСОБА_5 хоча й вважається раніше не судимою особою, однак, він вчиняв злочини неодноразово (епізодність), що дозволяє дійти до висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 зазначено, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжують існувати. ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окремі з яких (передбачені ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжкими злочинами, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань на свою користь. Також, з урахуванням інкримінованих злочинів та особи обвинуваченого, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжують існувати. ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окреме із яких (передбачений ч. 2 ст. 255 КК України) є особливо тяжким злочином, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань на свою користь. Також, з урахуванням інкримінованих злочинів та особи обвинуваченого, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 зазначено, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжують існувати. ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окремі з яких (передбачені ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжкими злочинами, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань на свою користь. Також, з урахуванням інкримінованих злочинів та особи обвинуваченого, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 зазначено, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжують існувати. ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, окремі з яких (передбачені ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжкими злочинами, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань на свою користь. Також, з урахуванням інкримінованих злочинів та особи обвинуваченого, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. При розгляді клопотання прокурор просив не визначати обвинуваченому розмір застави.

В судовому засіданні щодо клопотань прокурора про продовження строку дії відносно обвинувачених запобіжних заходів учасники справи висловили наступні позиції.

ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Його захисник ОСОБА_11 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив суд застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що зможе повною мірою забезпечити його належну процесуальну поведінку.

ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Його захисник ОСОБА_12 зауважив, що більш м`який запобіжний захід зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого, тому просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави.

ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Його захисник, адвокат ОСОБА_9 , проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та просила змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на більш м`який - заставу. Крім того захисник зауважила, що ризики, наведені прокурором, є недоведеним та формальними.

ОСОБА_8 повністю заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає обвинувачення недоведеним та необґрунтованим. Крім того, він має міцні соціальні зв`язки та незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим йому важко перебувати в умовах СІЗО та переносити дорогу для прибуття в судові засідання.

Його захисник, адвокат ОСОБА_10 , повністю підтримав позицію свого підзахисного.

ОСОБА_6 просив суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід: домашній арешт або заставу.

Його захисник, адвокат ОСОБА_13 , просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який - заставу. Вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не доведені та формальні.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги думки обвинувачених та їх захисників стосовно клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, за наявності клопотань під час судового засідання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із висловленою позицією у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Водночас, у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У справі «Волосюк проти України» (рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що «національні судові органи мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою».

З урахуванням вищенаведеного суд, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим, особи обвинувачених.

Так, ризик незаконного впливу на інших обвинувачених та свідків у цьому кримінальному провадженні є актуальним, з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є обвинуваченими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України. Тобто, ризик впливу на обвинувачених та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому, на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Згідно практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Отже, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.12.2025 включно.

Так, запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний та продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд звертає увагу на те, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини та спосіб вчинення злочинів, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до вимог ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 окрім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, також інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.12.2025 включно.

Так, запобіжний захід ОСОБА_5 був обраний та продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість зміни запобіжного заходу, судом враховано особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, зокрема, й похилого віку батьків, дружину, з якою проживає у цивільному шлюбі, синів, двоє з яких є військовослужбовцями. Однак, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_5 у вчиненні, у складі злочинної організації, кримінальних правопорушень, зокрема, й злочинів у сфері громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних речовин, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Суд, звертає увагу на те, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини та спосіб вчинення злочинів, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до вимог ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , окрім злочину, передбаченого ч. 2 ст.255 КК України, також інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.12.2025 включно.

Так, запобіжний захід ОСОБА_7 був обраний та продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд звертає увагу на те, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.12.2025 включно.

Так, запобіжний захід ОСОБА_8 був обраний та продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд звертає увагу на те, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Аналізуючи особу обвинуваченого суддя враховує, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, разом із дружиною здійснюють догляд на особою із інвалідністю. Однак, на переконнаня суду, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини та спосіб вчинення злочинів, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_8 строку тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до вимог ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину за ч. 2 ст. 255 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.12.2025 року включно.

Так, запобіжний захід обвинуваченому був обраний та продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Аналізуючи особу обвинуваченого суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, родину, на утриманні має малолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні, у складі злочинної організації, кримінальних правопорушень, зокрема, й злочинів у сфері громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних речовин, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Суд звертає увагу на те, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини та спосіб вчинення злочинів, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до вимог ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 інкримінується злочин, передбачений ч. 2 ст.255 КК України.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається прокурор у своїх клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 177, 181, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 20 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 20 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 20 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 20 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 20 лютого 2026 року включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими у той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1