Житомирський апеляційний суд
Справа №295/390/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/114/26
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

26.01.2026 року слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 постановила ухвалу, якою відмовила у задоволенні скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_6 від 31.10.2025 у кримінальному провадженні № 0000475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 31.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України. В межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 31.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України, а саме у викрадення електричної енергії у будь-який інший спосіб, шляхом блокування процесу обліку лічильником спожитої електроенергії, що завдало шкоди у великих розмірах.

Згідно повідомлення про підозру від 31.10.2025, з жовтня 2024 року по 28 червня 2025 року, ОСОБА_6 викрав, незаконно споживши 365 049 кВт/год електричної енергії, чим завдав АТ «Житомиробленерго» майнової шкоди у великих розмірах на загальну суму 2 292 099,65 грн (два мільйона двісті дев`яносто дві тисячі дев`яносто дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок), що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст. 188-1 КК України є великим розміром. ОСОБА_6 підозрюється у викраденні електричної енергії у будь-який інший спосіб, шляхом блокування процесу обліку лічильником спожитої електроенергії, що завдало шкоди у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України.

Беручи до уваги ранню стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, і може бути причетний до його скоєння з достатнім рівнем вирогідності.

Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що оскільки на даній стадії він не може вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження (оцінка сукупності доказів на предмет достатності та допустимості для встановлення вини особи), повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, тому відсутні підстави для її скасування.

Короткий зміст апеляційної скарги

Захисник вважає вказану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник зазначає, що судом проігноровано відсутність доказів кваліфікуючої ознаки злочину (великі розміри), оскільки за ч. 2 ст. 188-1 КК України обов`язковою кваліфікуючою ознакою є заподіяння шкоди у великих розмірах (понад 250 НМДГ). Без встановлення точної суми збитків склад злочину за цією частиною статті відсутній. На момент повідомлення про підозру (31.10.2025) і на момент розгляду скарги (26.01.2026) дійсний розмір шкоди слідством не встановлено, що слідчий суддя підтвердив в ухвалі.

На думку захисника, слідчий суддя допустив хибне застосування стандарту «розумної підозри». З моменту повідомлення про підозру пройшло вже 3 місяці (з 31.10.2025) і слідство не змогло отримати ключовий доказ (експертизу збитків). Продовження дії підозри та запобіжних заходів за відсутності прогресу у доказуванні кваліфікуючої ознаки є порушенням права на справедливий суд, що проігноровано слідчим суддею.

Захисник вважає, що в ухвалі не надано оцінки доводам захисту щодо «колективної відповідальності». Слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали не надала жодної оцінки аргументу про технічну неспроможність розрахунків АТ «Житомиробленерго». Інкримінований ОСОБА_6 «небаланс» був розрахований по загальному фідеру (лінії електропередач), який обслуговує інших споживачів і має природні технічні втрати.

Захисник просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2026 у справі № 295/390/26 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 31.10.2025 у кримінальному провадженні № 0000475.

Заперечення на апеляційну скаргу

В письмових запереченнях прокурор вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2026 - без змін. В обґрунтування такої позиції зазначив, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою та повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Вказав, що 31.10.2025 року ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України. 04.11.2025 року йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому продовжено. Також 29.01.2026 було продовжено строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження до 6 місяців, тобто до 30.04.2026 року.

Зазначає, що 02.02.2026 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та про нову підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України, зміст якої наводить в письмових поясненнях.

Позиції учасників судового провадження

Захисник та підозрюваний в судове засідання не з`явились, в апеляційній скарзі просили розглядати справу без участі сторони захисту.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в запереченнях на апеляційну скаргу просив розгляд справи здійснювати без його участі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі осіб, що не з`явилися в порядку письмового провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Слідчим відділом Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 17.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 5 ст. 190 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 31.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України, а саме у викраденні електричної енергії у будь-який інший спосіб, шляхом блокування процесу обліку лічильником спожитої електроенергії, що завдало шкоди у великих розмірах.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 вбачається, що 02.04.2021 ОСОБА_6 зареєструвався у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець за видами економічної діяльності: 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах (основний), 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

У подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше травня 2024 року, маючи спеціальні знання у сфері комп`ютерних технологій та доступ до комп`ютерного обладнання, вирішив займатися майнінгом, тобто обчислювальними операціями, за допомогою спеціалізованого обладнання, з метою отримання винагороди системи блокчейн у вигляді криптовалюти.

Враховуючи те, що для функціонування спеціалізованого обладнання необхідне безперебійне підключення до електромережі потужністю не менше 100 кВт, ОСОБА_6 підшукав відповідні приміщення, які розташовані на території цеху по переробці природнього каменю за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають у власності ФОП ОСОБА_7 .

У травні 2024 року, ОСОБА_6 , за усною домовленістю з ОСОБА_7 , отримав у оплачуване користування (оренду) приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Богдана Хмельницького, 42-А, та отримав доступ до комплектної трансформаторної підстанції 715 потужністю 134 кВт (далі КТП-715), де був встановлений лічильник марки НІК 2303 АРTT.1200.MC.21, заводський номер 13240411, який контролює використання та облік електричної енергії, що надається АТ «Житомиробленерго», після чого став організовувати роботу із встановлення та налаштування спеціалізованого обладнання для майнінгу.

ОСОБА_6 21.06.2024 о 21 годині 34 хвилини шляхом вільного доступу до КТП-715, таємно, самовільно здійснив демонтаж лічильника марки НІК 2303 АРTT.1200.MC.21, заводський номер 13240411. Після цього, під клемну колодку лічильника спожитої електроенергії встановив сторонній пристрій з антеною та трьома твердотільними реле, конденсатором та послідовно включеного з ним резистором, який був заживлений змінною напругою 220 В за рахунок з`єднання пайкою з вхідними колами плати лічильника, а контакти реле підключені до вторинних обмоток трансформаторів струму, що давало змогу їх шунтування (закорочування) і як наслідок до припинення обліку. Далі, 25.06.2024 о 21 годині 09 хвилин ОСОБА_6 шляхом вільного доступу до КТП-715, встановив на попереднє місце лічильник, обладнаний стороннім пристроєм, який не передбачений заводом виробником, та дозволяє дистанційно блокувати процес обліку лічильником спожитої електроенергії, тобто призводить до спотворення процесу обробки інформації.

Після цього ОСОБА_6 перевіз до орендованих приміщень, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Богдана Хмельницького, 42-А, спеціалізоване обладнання, пристосоване для майнінгу, та підключив його до електромережі АТ «Житомиробленерго».

У період часу з червня 2024 року по 28 червня 2025 року, під час підключення до електромережі АТ «Житомиробленерго» та роботи спеціалізованого майнінгового обладнання, ОСОБА_6 неодноразово здійснював активацію непередбаченого заводом виробником стороннього пристрою, попередньо встановленого ним під клемною колодкою лічильника, тим самим керуючи процесом обліку електричної енергії, що призводило до спотворення процесу обробки інформації вищезазначеним лічильником та неврахування фактично спожитої електричної енергії.

Таким чином, з жовтня 2024 року по 28 червня 2025 року, ОСОБА_6 викрав, незаконно споживши 365 049 кВт/год електричної енергії, чим завдав АТ «Житомиробленерго» майнової шкоди у великих розмірах на загальну суму 2 292 099,65 грн, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст. 188-1 КК України є великим розміром.

ОСОБА_6 підозрюється у викраденні електричної енергії у будь-який інший спосіб, шляхом блокування процесу обліку лічильником спожитої електроенергії, що завдало шкоди у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України.

23.12.2025 постановою керівника Житомирської окружної прокуратури продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 17.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 188-1, ч. 5 ст. 190 КК України, до 31.01.2026.

29.01.2026 було продовжено строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження до 6 місяців, тобто до 30.04.2026 року

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000475 від 31.10.2025.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя, беручи до уваги ранню стадію досудового розслідування, вважав, що згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, і може бути причетний до його скоєння. Слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку наявні обставини та відомості, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КК України. Оцінюючи в сукупності обставини провадження, слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, яка була повідомлена ОСОБА_6 , відповідність її вимогам ст. 277 КПК України та не вбачає підстав для скасування повідомленої підозри.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 42 та ч. 1 ст. 94 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема наявність достатності доказів для підозри. Така перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Такі висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994. Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». При цьому, стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує вищевказані вимоги кримінального процесуального закону та практику Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів зазначає, що зміст письмового повідомлення про підозру від 31.10.2025 відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки містить усі передбачені законом відомості, в тому числі зміст підозри, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статей (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність. Підозра ОСОБА_6 здійснена уповноваженою особою.

Порушень вимог КПК України щодо процедури повідомлення про підозру не допущено.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів наголошує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя при розгляді скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Доводи захисника в скарзі на повідомлення про підозру та в апеляційній скарзі зводяться до недоведення стороною обвинувачення обґрунтованості кваліфікації дій ОСОБА_6 за інкримінованими статтями.

Проте, оскільки стадію повідомлення про підозру та її оскарження не можна ототожнювати зі стадією судового розгляду справи по суті, то вимоги до повноти, достатності та належності доказової бази на цій стадії є іншими, ніж при розгляду питання про винуватість особи.

Досудове розслідування на даний час триває, остаточне обвинувачення ОСОБА_6 не пред`явлено, тобто як сторона обвинувачення, так і сторона захисту має змогу збирати свої докази на доведення та спростування кваліфікації дій ОСОБА_6 , в тому числі і щодо розміру можливо завданої шкоди.

Суд враховує і надану прокурором інформацію про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , що підтверджує оновлення доказової бази з часу повідомлення про підозру від 31.10.2025.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя діяв відповідно до вимог наведених вище норм права, і його рішення про відмову в задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищезазначені вимоги, апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи, наведені в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим не знаходить підстав для її задоволення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2026 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

СУДДІ