Провадження № 1-кс/686/790/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000085 від 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року заступник начальника відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій капітан поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно з позбавленням права відчуження, яке на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на:

-земельну ділянку за кадастровим номером :03:0017:0089;

-земельну ділянку за кадастровим номером :05:016:0006.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку,позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного,обвинуваченого,засудженого,третіх осіб, конфіскації у юридичної особи,для забезпечення цивільного позову,стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ч.6 ст.170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

До клопотання слідчим долучено лише: витяг з ЄРДР (на 5 арк.), копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 (на 5 арк.), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із врахуванням тієї обставини, що слідчий у клопотанні як мету арешту зазначає про необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий до клопотання мав би долучити відомості про пред`явлення до підозрюваної цивільного позову, розміру спричиненої шкоди та вартості майна, на яке слідчий просить накласти арешт, що є необхідним для визначення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом із тим, до клопотання не долучено цивільного позову з вимогою про відшкодування шкоди, завданої діями підозрюваної та не указано розміру шкоди, завданої вчиненням суспільно небезпечного діяння.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000085 від 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя