Номер провадження: 1-кс/712/5094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді старшого лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку 2 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у кримінальному провадженні № 0003491 від 21.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у кримінальному провадженні № 0003491 від 21.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003491 від 21.10.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Таким чином, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб, у подальшому, продовжений Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 на 90 діб тобто до 05.11.2025 та затверджений Верховною Радою України.

30.01.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_6 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №31 від 30.01.2024, солдата ОСОБА_6 призначено на посаду курсанта військової частини НОМЕР_2 , в подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 №34 від 02.02.2024 призначено на посаду курсанта військової частини НОМЕР_3 .

23.05.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №144 ОСОБА_6 призначено на посаду механіка військової частини НОМЕР_1 .

01.09.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №37РС ОСОБА_6 призначено на посаду старшого лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку НОМЕР_4 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 30.01.2024 ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_6 20.10.2025 близько 18 год. 55 хв., перебуваючи в громадському місці, а саме у приміщенні закладу харчування «Soya», що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385/2, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, у присутності працівників закладу та відвідувачів, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності у суспільному житті, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який відпочивав у вказаному закладі, у присутності відвідувачів закладу і персоналу та без причинно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область голови, в результаті чого останній зазнав фізичного болю.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, 20.10.2025 близько 19 год. 01 хв. перебуваючи в громадському місці, а саме на центральному вході до приміщення торгівельно розважального центру «Dеpot Сentr», що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, у присутності відвідувачів вказаного торгівельно розважального центру та перехожих, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності у суспільному житті, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, не реагуючи на заклики оточуючих припинити хуліганські дії, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , 2008 року народження, який проходив біля вказаного торгівельно розважального центру та у присутності сторонніх громадян, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар стопою правої ноги в область сідниць, в результаті чого останній зазнав фізичного болю.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, 20.10.2025 близько о 19 год. 05 хв., перебуваючи в громадському місці, а саме на центральному вході до приміщенні торгівельно розважального центру «Dеpot Сentr», що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, у присутності відвідувачів вказаного торгівельно розважального центру та перехожих, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності у суспільному житті, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , який вимагав від ОСОБА_6 припинити хуліганські дії, у присутності сторонніх громадян, правою рукою з надітої на ньому нагрудної сумки дістав предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень зовні схожого на пістолет, після чого здійснив два постріли з указаної зброї, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_11 злякавшись, забіг до приміщення торгівельно розважального центру та став кликати на допомогу.

21 жовтня 2025 року в 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зокрема, 22 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, подане клопотання підсудне Соснівському районному суду м. Черкаси.

З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_6 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_6 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил російської федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_6 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тим паче в умовах правового режиму воєнного стану.

Військовослужбовець ОСОБА_6 має доступ до зброї, транспорту, знань тактики ухилення, контактів у військових підрозділах. У зв`язку з війною може переміщуватися у зону бойових дій, де його затримання буде ускладнене.

З урахуванням того, що підозрюваний є військовослужбовцем, має доступ до інформації з обмеженим доступом, зв`язки у середовищі військовослужбовців, а також можливість переміщення у зону бойових дій, існує обґрунтований ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Незаконного впливу на інших осіб, в тому числі свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи наступне, що підозрюваний, перебуваючи на волі матиме змогу вплинувши на свідків або потерпілих, схилити їх до зміни показів.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти ряд хуліганських дій, в який підозрюється. Якщо особа вже вчинила злочин на фоні воєнного стану, є підстави вважати, що вона може продовжити протиправну поведінку. Крім цього, усвідомлюючи осуд співслужбовців, наслідки відповідальності за місцем проходження військової служби, в тому числі дисциплінарної влади командирів, настання можливої кримінальної відповідальності, існують підстави вважати, що останній не повернеться до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого проходження військової служби, незаконно перебуватиме за її межами, за що може настати кримінальна відповідальність, передбачена ст. 407 КК України

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання в м. Черкаси, фактично матиме можливість спілкуватися зі свідками та фігурантами у цьому кримінальному провадженні, що також в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою, також останній фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, як зі свідками,

Інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, у даному випадку не спроможні забезпечити належну поведінку підозрюваного, оскільки, така особа завжди матиме перешкодити встановленню істини у справі, з урахування вище викладених обставин.

У зв`язку з вище викладеним та недопущення повторення вчинення кримінального правопорушення, слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, слідчий просив визначити підозрюваному заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 грн.

Саме такий розмір застави, на думку органу досудового розслідування, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб виключити у підозрюваного ОСОБА_6 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, з урахуванням наявних ризиків просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, за місцем служби та місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, добровольцем, вважає ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зазначені стороною обвинувачення не обґрунтованими, з огляду на обставини кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наміру заподіяння шкоди не мав, за адресою: АДРЕСА_1 мешкає з мамою та братом, служить у військовій частині НОМЕР_1 , наразі знаходиться у відпустці, просив не застосовувати запобіжний захід пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003491 від 21.10.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків, протоколом допиту неповнолітнього потерпілого, протоколом огляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що докази, надані органами досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри упровадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, повідомленої ОСОБА_6 .

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Про існування таких ризиків свідчить: суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк до 7 років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на потерпілу та свідків, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, характером вчиненого кримінального правопорушення, що вчинене із застосуванням зброї.

Наявність ризику, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується стороною обвинувачення не доведено, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем мешкання та служби характеризується позитивно, відомостей про вчинення раніше порушень громадського порядку не зазначалось та доказів такого не надавалось.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, який перебуває на посаді старшого лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку 2 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , за місцем мешкання та проходження військової служби характеризується позитивно, ОСОБА_6 оголошена Подяка за сумлінне виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний становити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У ході розгляду клопотання встановлена наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, однак слідчим та прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, який раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом, є учасником бойових дій, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, мешкає з мамою та братом, суд дійшов висновку про можливість досягнення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків:

1) цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, аніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому клопотання підлягає до часткового задоволення із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № № 0003491 від 21.10.2025 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 22 грудня 2025 року включно, із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали до 22.12.2025, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому негайно після її оголошення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Черкаський РУП ГУНП у Черкаській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1