Справа № 524/9971/23
Провадження № 1-кп/524/159/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002714 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.09.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, , ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.08.2020 року по відбуттю строку покарання;

- 27.01.2022 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.11.2023 в нічний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на законних підставах у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив ключі від автомобіля марки «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, які належать ОСОБА_7 . Після цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який належить на праві власності ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з протиправним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, розуміючи, що він не мав ані дійсного, ані уявного права на користування транспортним засобом «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії непомітні, підійшов до вказаного транспортного засобу, який знаходився біля будинку №32 по вул. Володимира Великого у м. Кременчуці, з допомогою ключів відкрив двері та завів двигун вищевказаного автомобіля, після чого поїхав з місця вчинення злочину на вказаному автомобілі, незаконно заволодівши даним транспортним засобом, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/17508-АВ від 14.11.2023 становить 89210 гривні. В подальшому, ОСОБА_4 , розпорядився вказаним автомобілем на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 89210 грн.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 не визнав і пояснив, що в ніч з 04 на 05 листопада 2023 року зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Разом із ОСОБА_6 пішов до нього додому. Там пив чай. ОСОБА_6 дав йому ключі від автомобіля «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 для того щоб він перевіз речі. Після того як вийшов від ОСОБА_6 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 та разом, близько 03 години ночі поїхали за речами в селище «Червона Знам`янка». Після цього поїхав у гаражний кооператив, який розташований в кінці селища Молодіжне, де його виявили працівники поліції. Також пояснив, що посвідчення водія не має та ніколи його не отримував. Відповідаючи на питання головуючого та прокурора не зміг пояснити чим була викликана необхідність перевезення речей під час дії комендантської години на транспортному засобі без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також не зміг пояснити навіщо переніс додому авто магнітолу з транспортного засобу потерпілого, яку в подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 04.11.23 року приїхав на своєму автомобілі «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 до ОСОБА_10 , з яким разом працює, святкувати день залізничника. Автомобіль залишив біля під`їзду будинку №32 по вулиці В.Великого. Зачинив машину та разом з ОСОБА_11 пішли до нього в квартиру. В квартирі залишив ключі від автомобіля та рюкзак , в якому знаходились документи . Потім разом із ОСОБА_12 пішли до знайомого ОСОБА_13 , де і святкували день залізничника. Під час святкування виник конфлікт та бійка. Викликали поліцію та швидку допомогу. Його забрали до лікарні де надали медичну допомогу. Оскільки була вже майже 03 година ночі , дочекався закінчення комендантської години та поїхав додому до ОСОБА_12 . Коли приїхав побачив, що його автомобіль зник. Хотів потрапити до квартири ОСОБА_12 , однак двері ніхто не відчиняв. Після цього викликав поліцію. Близько 08 години йому повідомили про те, що автомобіль знайшли. Разом із працівниками поліції поїхали в кінець ОСОБА_14 . Там він побачив свій автомобіль, біля якого перебував обвинувачений з ключами від автомобіля. Оглянув машину та виявив, що зникла автомагнітола, запасне колесо, знак аварійної зупинки, ящик з інструментами, автомобільний компресор. Окрім цього, на машині були пошкоджені двигун, титанові диски та ходова система. Також зазначив, що дозволу на користування автомобілем нікому не надавав;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив суду, що обвинуваченого знає як особу з якою мешкають в одному районі. З потерпілим разом працюють. 04.11.2023 року був день залізничника. Вирішив святкувати дома, запросив до себе ОСОБА_15 . Близько 18-19 години до нього прийшов ОСОБА_12 разом із потерпілим. Під час святкування виник конфлікт із потерпілим, який переріс у бійку. Викликали швидку. Його та потерпілого забрали в лікарню. Пізніше до лікарні на таксі приїхав ОСОБА_12 , з яким він повернувся на ОСОБА_14 . Коли вийшли з таксі зустріли обвинуваченого ОСОБА_16 . Він провів їх до під`їзду будинку де проживає ОСОБА_12 , а сам пішов додому. Приблизно о 06 годині ранку до нього додому прийшов ОСОБА_7 разом із працівниками поліції та почали розпитувати за автомобіль потерпілого. Пішли до ОСОБА_12 додому. Також зазначив, що йому відомо про те, що ОСОБА_7 користується автомобілем DAEWOO SENS» і в той день він на цьому автомобілі приїхав до ОСОБА_12 . Крім того пояснив, що 06.11.23 року бачив ОСОБА_12 і той казав, що обвинувачений ОСОБА_16 заходив до нього на чай після того як вони вночі повернулися з лікарні;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду , що 05.11.23 року перебував у складі СОГ Кременчуцького РУП. Близько 05 годи ранку отримали повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом «DAEWOO SENS». Виїхали на місце. Поспілкувались із заявником, встановили осіб, з якими він напередодні разом вживав алкогольні напої та почали пошуки автомобіля. Через деякий час в гаражному кооперативі «Нафтохімік» виявили автомобіль потерпілого. В автомобілі знаходився ОСОБА_4 , у якого були ключі від автомобіля потерпілого. Біля автомобіля перебували громадяни, які пояснили, що прийшли щоб придбати речі, які продає ОСОБА_16 , зокрема буксирувальний трос.

-показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду , що 04.11.23 року він разом з потерпілим пішов до ОСОБА_13 святкувати день залізничника. Перед цим ОСОБА_7 приїхав до нього на автомобілі DAEWOO SENS, який залишив у дворі будинку, а свої речі залишив у нього в квартирі. Під час святкування ОСОБА_7 посварився з ОСОБА_8 , виникла сутичка та хтось із сусідів викликав поліцію. Потім приїхала швидка, яка забрала ОСОБА_13 та ОСОБА_18 до лікарні. Він викликав таксі та також поїхав у лікарню. Після того як ОСОБА_8 надали допомогу разом викликали таксі та поїхали на Молодіжний. Потерпілий залишився у лікарні. Коли вийшли з таксі, вирішили йти до нього додому. По дорозі зустріли обвинуваченого ОСОБА_4 . Розмовляли про речі ОСОБА_7 , які залишались у нього в квартирі, а саме ключі від автомобіля, рюкзак. ОСОБА_8 пішов додому, а вони з обвинуваченим зайшли в квартиру. ОСОБА_4 попросив зробити чай. Після того як випив чай обвинувачений пішов. В цей же день до нього прийшли працівники поліції та почали розпитувати про речі потерпілого та його автомобіль. Він розповів їм те ж саме. Також зазначив, що ключі від автомобіля лежали у нього в квартирі на поличці. Особисто він ключі від автомобіля обвинуваченому не давав, дозволу їх брати також не надавав;

- рапортом старшого інспектора-чергового КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_19 , відповідно до якого 05.11.2023 надійшло повідомлення зі служби 102 про зникнення автомобіля Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про зникнення належного йому автомобіля Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 05.11.2023 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто ділянка дороги по вул.. Володимира Великого, біля буд. 32 в м. Кременчуці;

- протоколом огляду місця події від 05.11.2023 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто ділянка території по вул.. Молодіжній в м. Кременчуці, на які стоїть автомобіль Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 05.11.2023 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто кВ. АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2025, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 упізнав ОСОБА_4 як особу, яку він бачив разом з ОСОБА_6 05.11.2023 приблизно о 03-30 год. в районі Молодіжного;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2025, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_4 як особу, з яким він 05.11.2023 відпочивав вдома та після уходу якого помітив відсутність ключів від автомобіля Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2025, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 упізнав ОСОБА_4 як особу, який 05.11.2023 приїхав до ГК «Нафтохімік» в м. Кременчуці на автомобілі Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2025, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 упізнав ОСОБА_4 як особу, який 05.11.2023 приїхав до ГК «Нафтохімік» в м. Кременчуці на автомобілі Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 08.11.2023 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто автомагнітолу «АКАІ»

- висновком експерта № СЕ-19/117-23/17508-АВ від 14.11.2023, відповідно до якого було встановлено ринкову вартість автомобіля Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізання за фотознімками від 26.11.2023, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 05.11.2023 перебувала біля автомобіля Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 та повідомляла, що автомобіль не його, а він його взяв покататися;

- протоколом огляду від 27.11.2023, відповідно до якого було оглянуто автомагнітолу «АКАІ» чорного кольору;

- протоколом пред`явлення речей до впізнання від 27.11.2023та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 упізнав автомагнітолу «АКАІ», яка знаходилась в належному йому автомобілі Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 ;

- речовими доказами.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Посилання ОСОБА_4 на відсутність у нього корисливого мотиву заволодіння транспортним засобом і, як наслідок, відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 289 КК України, суд вважає неспроможними з огляду на наступне.

Згідно з приміткою до ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом є вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу власника чи користування всупереч їх волі, а тому наявність чи відсутність корисливого мотиву не може впливати на кваліфікацію дій особи за вказаною статтею кримінального закону.

Крім цього, таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. Незаконне заволодіння транспортним засобом означає, що винна особа не має права використовувати транспортний засіб для поїздки на ньому. Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише умисною формою вини у вигляді прямого умислу. При незаконному заволодінні транспортним засобом винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння та бажає його вчинити. Мотив і мета цього злочину можуть бути різноманітними і на кваліфікацію не впливають, але підлягають обов`язковому з`ясуванню для визначення способу вчинення злочину та призначення покарання.

Закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Так, допитані у судовому засіданні потерпілий та свідки вказали на обвинуваченого, як на особу, яка керувала автомобілем марки «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору. Цю обставину не заперечує і сам обвинувачений. Крім того показаннями потерпілого та свідків підтверджується той факт що автомобіль марки «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 був протиправно вилучений обвинуваченим всупереч волі його власника.

Такі показання свідків є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

У ході судового розгляду сторона захисту наводила також інші аргументи, які жодним чином не свідчать про невинуватість ОСОБА_4 . Тому суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. пункт 29 рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, № 303-A; пункт 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04). Розглядаючи кримінальне провадження, суд надав відповіді на всі вагомі аргументи сторони захисту.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду кримінального провадження, які визнанні належними та допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи про однобічність та упередженість досудового розслідування сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

На думку суду, обвинувачений не визнаючи своєї вини та вказуючи, що не вчиняв злочину намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії.

За встановленими обставинами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, його стан здоров`я та вік.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, є конфіскація майна.

Відповідно до положень ст. 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями потрібно розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Також відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З метою ухвалення справедливого судового рішення, захисту прав людини та її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Наявність у ОСОБА_4 корисливого мотиву при кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК України органом досудового розслідування за змістом обвинувального акту не встановлена, про це в обвинувальному акті мови немає.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне не призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Підстав для застосування ст. 69 , 75, 76 КК України суд не вбачає.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 38244 грн. та моральну шкоду в розмірі 35000 грн.

Дослідивши вказаний цивільний позов, заслухавши показання потерпілого як цивільного позивача та обвинуваченого, як цивільного відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обґрунтованість позовних вимог потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підтверджується відповідними фіскальними чеками, видатковими накладними та рахунками.

За таких обставин, суд вважає, що матеріальна шкода, вказана у позові, підлягає стягненню у повному обсязі з обвинуваченого.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань та фізичного болю, які зазнав потерпілий, змін у його життєвих стосунках, додаткових зусиль, які необхідні були для організації життя в цей період, враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та наслідки для потерпілого, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що цивільний позов в частині стягнення моральних збитків необхідно задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 35000 грн.

Враховуючи обраний судом вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд, вважає за необхідне обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Згідно протоколу затримання від 22.10.2024 року обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано 22.10.2024 року на виконання ухвали суду від 17.09.2024 року. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. Таким чином, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання, строк його перебування під вартою з моменту затримання по 22.09.2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.11.2023 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який продовжувався судом та припинив свою дію 29.04.2024 року. З урахуванням вимог ч.ч.1,7 ст.72 КК України, суд вважає необхідним, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 , строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом виходячи із співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.11.2023 на автомобіль Део Сенс синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 вересня 2025 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.10.2024 (момент затримання) до 22.09.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом, в період з 30.11.2023 року до 29.04.2024 року включно, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 38244 (тридцять вісім тисяч двісті сорок чотири) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 4302 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.11.2023 на автомобіль Део Сенс синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази: гіпсовий зліпок транспортного засобу, змиви з ручки закривання дверей зсередини з лівої сторони , змив з ручки відкривання дверей зліва з наружної сторони автомобіля, змив з куліси переключання передач, змив з ручки ручного гальма, контрольний змив, 4 відрізки липкої стрічки зі слідами рук зберігати в матеріалах кримінального провадження; легковий автомобіль Део Сенс синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 3 ключа з брилком сигналізації до автомобіля , коробку з полімерного матеріалу, чохол з руля, авто магнітолу «АКАІ» в корпусі чорного кольору з наклейкою та нумерацією DF0231659 повернути потерпілому ОСОБА_7 ; чашку керамічну білого кольору, 2 обгортки з-під цукерок знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_23