УХВАЛА

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 449/1472/24

провадження № 51-140 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі-Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року,

установив:

Перемишлянський районний суд Львівської області вироком від 20 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Задовольнив частково цивільний позов та стягнув із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10 000 грн моральної шкоди.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 червня 2025 року - без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушує питання про перевірку судових рішень судів попередніх інстанцій у касаційному порядку.

Водночас, в касаційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року, в якому вона вказує, що під час проголошення зазначеної ухвали 08 жовтня 2025 року сторона захисту не мала можливості повноцінно зафіксувати всі правові аргументи суду апеляційної інстанції, які становлять основу для касаційного оскарження. Повний текст ухвали апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року, згідно з відомостями з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), було направлено до електронного суду лише 14 жовтня 2025 року, і лише ввечері цього дня захисниця отримала доступ до її повного тексту та змогла ознайомитися з мотивувальною частиною і детальними аргументами суду через електронний кабінет.

У зв`язку з тим, що справа містить численні процесуальні та матеріально-правові питання, які потребують ретельного аналізу судових рішень обох інстанцій, і для підготовки якісної касаційної скарги необхідно було проаналізувати мотивувальну частину ухвали апеляційного суду на відповідність правових висновків нормам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), дотримання судами вимог КПК щодо законності та обґрунтованості судових рішень.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі щодо поновлення строку касаційного оскарження, Суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити обрану ними правову позицію.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається з долученої до касаційної скарги оскаржуваної ухвали суду, Львівський апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 червня 2025 року - без змін

Захисник засудженої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала касаційну скаргу на зазначене судове рішення до Верховного Суду через електронний суд 14 січня 2026 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, в якій просила поновити їй строк на касаційне оскарження.

На думку Суду, зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки нею не вказано переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати вчасно касаційну скаргу на судове рішення.

З урахуванням положень, передбачених ч. 2 ст. 426 КПК, сам фактотримання захисником копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду лише 14 жовтня 2025 року, на думку Суду, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.

При цьому скаржник не вказала у клопотанні доводів про те, які саме істотні та непереборні обставини перешкодили їй подати касаційну скаргу на судові рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК, в межах строку на касаційне оскарження, тобто до 08 січня 2026 року, після того, як 14 жовтня 2025 року вона вже ознайомилася зі змістом оскаржуваного судового рішення.

Інших поважних причин пропуску строку, які позбавили скаржника реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги, у поданому клопотанні не наведено.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим касаційна скаргазахисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Відмовити захиснику засудженої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року та повернути їй касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3