Провадження № 1-кп/175/846/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 засудженого за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , який з 24.06.2023 перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», проживаючи спільно із ОСОБА_5 та перебуваючи з останньою у сімейних відносинах, протягом тривалою часу за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, систематично вчиняв психологічне насильство щодо неї.

Так 11.07.2023 о 17:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме висловлювався непристойними словами на її адресу та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої та здійснив психологічне насильство.

За вказані дії постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа №202/14839/23) від 09.08.2023 ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170,00 грн..

Продовжуючи свої протиправні систематичні дії ОСОБА_4 23.07.2023 об 11:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженням, ляпасах, штовханні, нанесенні ударів, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої та здійснив психологічне насильство.

За вказані дії постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа №202/15337/23) від 07.09.2023 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170,00 грн..

Продовжуючи свої протиправні систематичні дії ОСОБА_4 , будучи особою, яка неодноразово вчиняла домашнє насильство стосовно ОСОБА_5 , 10.01.2024 приблизно о 09:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу своєї співмешканки нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та принижував гідність останньої, чим вчинив домашнє насильство.

За результатами висновків експерта судово психологічної експертизи №66 від 24.01.2024 у ОСОБА_5 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами, психологічні (моральні) страждання, внаслідок дій ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що з ОСОБА_5 прожив майже сім років. Коли вони випивали між ними виникали конфлікти, та декілька разів потерпіла викликала поліцію, яка складала на нього протоколи. Недавно потерпіла померла. В скоєному він щиро розкаюється, зробив відповідні висновки, працює.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради складено відповідний актовий запис №1199 від 11.08.2025.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно, має постійне місце проживання у м. Краматорську, за яким характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст.126-1 КК України, що буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, високого ризику вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників на максимально визначений ч. 3 ст. 91-1 КК України строк.

Згідно вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025. Питання щодо застосування норми матеріального права, передбаченої ч. 4 ст. 70 КК України у подібних правовідносинах було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.02.2021 у справі №760/26543/17 дійшла висновку щодо застосування положень ч.4 ст.70 КК у подібних правовідносинах: якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Отже, вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 слід виконувати самостійно.

Цивільний позов не подано, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази відсутні, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п.5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3786,40 грн..

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1