У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001224 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представників володільця майна- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001224 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, яке було вилучено 07.01.2026 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW» моделі «Х1», 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Клопотання обґрунтовано наступним.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має двох дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Біологічним батьком дітей є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на теперішній час перебуває у місцях позбавлення волі, з дітьми не проживає, участі у вихованні дітей не приймає.

Службою у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради у ОСОБА_7 , як особи, яка перебуває на обліку служби, не виконує батьківські обов`язки та має наркотичну залежність, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2025 року у справі №333/9915/24 відібрано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поміщено до комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, а у подальшому передано під опіку громадянці України ОСОБА_11 .

Разом з цим, ОСОБА_7 , народивши 27.07.2025 другу дитину ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, викликаних необхідністю особистого грошового утримання та забезпечення місцем проживання, передала малолітню дитину сторонній особі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Чоловіком ОСОБА_12 є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин США.

З метою створення уяви про законність своїх дій, ОСОБА_7 видала на ім`я ОСОБА_12 довіреність від 22.08.2025 № 1296, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 , на представлення інтересів малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в усіх установах незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі органах державної влади, будь-яких медичних установах, загальноосвітніх установах, представляти інтереси в Посольствах, Консульствах, візових центрах будь-яких країн світу в України, в Державній міграційній службі, паспортних службах з питань пов`язаних з подачею та отриманням будь-яких документів, необхідних для в`їзду та виїзду за кордон, супроводжувати під час поїздок по території України без обмежень, визначати тимчасове місце проживання, а також представляти інтереси ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в усіх установах, організаціях, підприємствах, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в будь-яких медичних установах, в тому числі лікувально-профілактичних установах, стаціонарних установах, поліклініках, психоневрологічних диспансерах та інших установах і організаціях охорони здоров`я, з будь-яких питань, пов`язаних з лікуванням, знаходженням дитини у закладі охорони здоров`я, медичним обслуговуванням, з отриманням будь-яких відомостей медичного характеру щодо своєї малолітньої доньки та документів, що містять лікарську таємницю, з правом прийняття рішення про оперативне втручання, визначення плану лікування, проведення щеплень, надання згоди щодо медичної допомоги будь-якого характеру, рівня складності та ризику, перебування разом з дитиною в будь-якому медичному закладі і присутності при лікуванні в будь-якій клініці, приймати дитину від лікарів, отримувати інформацію про результати аналізів та вирішувати будь-які питання, що стосуватимуться її доньки тощо.

У подальшому, ОСОБА_12 , вивезла малолітню дитину ОСОБА_9 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 333/8603/25 за позовом ОСОБА_7 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про повернення дитини ОСОБА_8 , відібраної без позбавлення батьківських прав за рішенням суду від 28.01.2025 року у справі №333/9915/24.

У ході слідства достовірно встановлено, що юридичне супроводження з усіх питань, пов`язаних із наданням ОСОБА_7 довіреності на ім`я ОСОБА_12 , а також зверненням до суду з позовом про повернення ОСОБА_15 , здійснюють адвокати ОСОБА_16 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24.07.2024 № 001670, та ОСОБА_17 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31.08.2020 № 002667.

Фактичне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_7 , схильність до вживання наркотичних засобів, ведення аморального образу життя, перебування на обліку у службі у справах дітей, видача за відсутності юридичної освіти довіреності, яка фактично надає повне право на розпорядження дитиною сторонній особі за межами України, чоловік якої є іноземним громадянином, а також подання до суду позову про повернення іншої дитини матері, у своїй сукупності свідчать про фактичний продаж та умисел на продаж ОСОБА_7 своїх дітей та умисел ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за співучасті ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших службових осіб служб у справах дітей та центру соціальних служб міста Запоріжжя на вивезення дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за межі України, тобто фактичне розпорядження ними.

Під час досудового розслідування від оперативного супроводження УМП ГУНП в Запорізькій області було отримано рапорт згідно з яким встановлено що ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та пересувається на автомобілі марки BMW X1, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчим у період часу з 09:10 год по 10:11 год 07.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2025 проведено обшук транспортного засобу марки «BMW» моделі «Х1» 2014 року реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким користується ОСОБА_17 . За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено:

1) повідомлення про виклик до відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, який упаковано до паперового конверту;

2) відповідь на адвокатський запит від 09.09.2025 №3190/01-28/22.01-1723 на 2 аркушах та список (Чернової), які упаковано до паперового конверту;

3) предмет зовні схожий на штик ніж, який упаковано до паперового конверту.

Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як вилучені речі є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки були предметами, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України.

Накладення арешту необхідно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення збереження їх у первинному вигляді та використання під час доказування обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі чого слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання за обставинами, в ньому викладеними.

Представники володільця майна в судовому засіданні заперечували проти накладення арешту з таких підстав. Зокрема, незрозуміло, яке має доказове значення корінець про виклики до відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР; щодо накладення арешту на відповідь на адвокатський запит від 09.09.2025 №3190/01-28/22.01-1723, вказує, що це є порушенням ст.. 23 ЗУ «Про адвокатуру», та має відношення до адвокатського досьє. Щодо накладення арешту на ніж не заперечували, оскільки взагалі не відомо, кому він належав.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема, арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що в провадженні ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0001224 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчим частково надані докази того, що вищевказане майно має доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення. Отже, містить дані про вчинення кримінального правопорушення, а факт вилучення даного предмету відноситься до однієї з обставин, що складають подію злочину, а відтак підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001224 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 07.01.2026 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW» моделі «Х1» 2014 року реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким користується ОСОБА_17 , а саме предмет зовні схожий на штик ніж, відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 170-173 КПК України.

Щодо накладення арешту на повідомлення про виклик до відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, який упаковано до паперового конверту; відповідь на адвокатський запит від 09.09.2025 №3190/01-28/22.01-1723 на 2 аркушах та список речей, які упаковано до паперового конверту, слідчий суддя вважає, що вилучені слідчим під час проведення обшуку документи оглянуті, їх скопійовано, що зафіксовано протоколом огляду від 08.01.2026 та визнані речовими доказами у кримінальному проваджені. Враховуючи, що їх використання необхідне адвокату для здійснення професійної діяльності, та те, що стороною обвинувачення не мотивується необхідність арешту призначенням відповідних експертиз, слідчий суддя доходить до висновку про можливість збереження речових доказів без накладення на них арешту.

Разом з тим, завданням арешту майна є запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Однак клопотання не містить доводів, яким чином ненакладення арешту на вилучені документ, копії яких залишаються в розпорядженні органу обвинувачення, може призвести до зазначених вище негативних наслідків. При цьому, слід зазначити, що можливість приховування цих документів, з урахуванням зняття відповідних копій, не вплине на хід досудового слідства.

Слідчий суддя також зазначає, що саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом без належного обґрунтування клопотання не є належною підставою для накладення арешту.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та в решті клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя.

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001224 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.01.2026 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW» моделі «Х1», 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », а саме:

1)предмет зовні схожий на штик ніж, який упаковано до паперового конверту.

В решті клопотання-відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали направити прокурору та заінтересованим особам.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1