Справа № 569/95/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0001639 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне, Рівненська область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження № 0001639 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, яке підтримав у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор не заперечувала про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 19- КК України України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, законом встановлено обов`язок суду розглянути клопотання сторони кримінального провадження відразу після надходження, в незалежності від стадії провадження.

Згідно ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини та десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 05.12.2012 року), які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів.

За пред`явленим обвинуваченням останнє кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено 26 серпня 2015 року, отже 26 серпня 2025 року закінчились строки давності за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Тобто, перешкоди для застосування ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Відповідно ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а тому невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

На обов`язок суду щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не впливає визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні, обов`язково в даному випадку з`ясовується лише згода або незгода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої обставини, яка, до того ж, не є реабілітуючою.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 травня 2019 року у справі № 287/359/14-к (провадження № 51-8555км18).

Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, він має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, після чого останній вказав, що суть обвинувачення, підстава звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому зрозуміло, заперечень не висловлював та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні, просив задовольнити клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, і роз`ясненні судом наслідки, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Водночас, вирішуючи питання щодо цивільних позовів, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового провадження заявлено наступні цивільні позови: ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 8000 доларів США та 300 євро; ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 12 500 доларів США; ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 10 000 доларів США; ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 8500 доларів США та 8100 Євро; ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 276 600 грн.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

Відтак, враховуючи прийняття судом рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, цивільні позови ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 залишаються без розгляду.

Враховуючи, що суд звільняє ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю, суд припиняє дію запобіжного заходу у виді застави та вважає необхідним на підставі ч.11 ст. 182 КПК України повернути заставу заставодавцю.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 286 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 40001639 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_15 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі тобто 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, встановлену на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 08 червня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_16