Єдиний унікальний номер 722/2199/25
Номер провадження 1-кс/722/367/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

26 вересня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання т.в.о. заступника начальника ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області начальника слідчого відділення ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: вироком Новодністровського міського суду від 21.04.2022 року за ст. 263 ч. 1, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. заступника начальника ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області начальник слідчого відділення ОСОБА_6 26.09.2025 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилався на те, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 27.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 с. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що в ході оперативно-розшукових заходів було проведено оперативну закупку наркотичних засобів, під час якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у невстановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, придбав наркотичний засіб, обіг якої обмежено канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 26.04.2025.

26 квітня 2025 року о 14 год. 17 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з житловим багатоповерховим будинком № 6, що в м. Новодністровськ мікрорайон «Сонячний» Дністровського району, Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, збув наркотичний засіб канабіс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 2500 гривень.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-25/5618-НЗПРАП від 30.04.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,310 г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів.

Окрім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, повторно з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, придбав наркотичний засіб, обіг якої обмежено канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 02.06.2025.

02 червня 2025 року о 14 год. 17 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з житловим багатоповерховим будинком № 6, що в м. Новодністровськ мікрорайон «Сонячний» Дністровського району, Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, збув наркотичний засіб канабіс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 2500 гривень.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-25/7123-НЗПРАП від 10.06.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 5,318 г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Окрім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, повторно з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, придбав наркотичний засіб, обіг якої обмежено канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 07.06.2025.

07 червня 2025 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з житловим багатоповерховим будинком № 6, що в м. Новодністровськ мікрорайон «Сонячний» Дністровського району, Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, збув наркотичний засіб канабіс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 2500 гривень.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-25/П/1-96-НЗПРАП від 11.06.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 5,483 г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2), канабіс віднесено до наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

У діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а його вина у скоєному підтверджується наступними матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування: протоколом добровільної видачі від 26.04.2025; висновком експерта №СЕ-19/126-25/5618-НЗПРАП від 30.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2025; протоколом добровільної видачі від 02.06.2025; висновком експерта №СЕ-19/126-25/7123-НЗПРАП від 10.06.2025; протоколом добровільної видачі від 07.06.2025; висновком експерта №СЕ-19/126-25/П/1-96-НЗПРАП від 11.06.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

26.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно із ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованості підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, не маючи офіційного місця роботи, підозрюваний може залишити місце постійного проживання, з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

- передбаченого у п.3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі особи, яким він здійснив збут наркотичних засобів, і в яких він незаконно придбав наркотичні засоби для їх подальшого збуту, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе здійснити на них вплив, з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, зважаючи на наявність озвучених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, обставини його вчинення, а також зважаючи на дані, що характеризують підозрюваного, вважаю, що запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою є неможливим.

Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, із копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1, №2 та №3 від 24.09.2025 року вбачається, що в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.04.2025 року зареєстроване кримінальне провадження №0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України.

26.09.2025 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_5 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частинами 1 та 2 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: протоколу добровільної видачі від 26.04.2025; висновку експерта №СЕ-19/126-25/5618-НЗПРАП від 30.04.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2025; протоколу добровільної видачі від 02.06.2025; висновку експерта №СЕ-19/126-25/7123-НЗПРАП від 10.06.2025; протоколу добровільної видачі від 07.06.2025; висновку експерта №СЕ-19/126-25/П/1-96-НЗПРАП від 11.06.2025, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, враховуючи те, що у разі доведення вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, підозрюваному ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що останній може залишити місце свого постійного проживання з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні з метою його схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі у вчинені кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання вказаним вище ризикам є об`єктивно недостатнім застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Із урахуванням того, що прокурором у судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного обґрунтування клопотання.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , його майновий стан, зокрема те, що він не працевлаштований та є інвалідом 3-ї групи, а також враховуючи наявність зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному необхідно визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку слідчого судді, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Окрім цього, визначаючи розмір застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 відраховувати з 26.09.2025 року.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити 23.11.2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 50 (п?ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п?ятдесят одна тисяча чотириста) грн. (депозитний рахунок: UA0008745; отримувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області; ; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172) та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1