Справа № 589/2870/24
Провадження № 1-кп/589/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000126 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000126 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні 15.09.2025р. прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу. Також зазначила, що обвинувачений неодноразово ігнорував без поважних причин виклики суду, чим перешкоджав здійсненню кримінального провадження.

Обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Просив врахувати суд, що обвинувачений є особою з інвалідністю другої групи, отримує пенсію, має постійне місце проживання, а тому вважав, що обвинуваченому достатньо обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2025р. строк тримання ОСОБА_4 під вартою спливає 13.11.2025р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_4 є особою середнього віку, раніше не судимий, має інвалідність другої групи.

Разом з тим він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, проживає сам, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання. Крім того, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2025р. ОСОБА_4 була визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в якому потерпілою також є жінка (вказаний вирок набрав законної сили 16.09.2025р.). Більше того, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 вже ухилявся від суду, у зв`язку з чим неодноразово був підданий приводу.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

З моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту розгляду вказаного клопотання не змінилися обставини та ризики, які стали підставою для обрання та неодноразового продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, як про те просив захисник. Оскільки лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи викладене та те, що 13.11.2025р. спливає строк дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості станом на цю дату завершити судовий розгляд, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.01.2026 року, включно.

Одночасно із продовженням строку дії тримання під вартою суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити заставу у розмірі згідно зі ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30280 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду у будь-який момент до закінчення дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1