УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2184/25

Провадження № 1-кс/486/384/2025

21 листопада 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 06 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000336, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дозорне, Білогірського району, АР Крим, з середньою базовою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дочку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 06 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000336, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та обігом наркотичних засобів, обіг яких обмежено та особами, які здійснюють незаконний збут таких речовин, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території міста Південноукраїнська, Миколаївської області наркотичних засобів, обіг яких обмежено, - канабіс.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 4 паперових згортки із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - канабіс, який в подальшому він почав незаконно зберігати при собі з метою збуту.

У денний час доби, 13 листопада 2025 року в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області співробітниками поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичний засобів, обіг яких обмежено, - канабіс, в ході якого ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний та корисливий умисел, спрямований на незаконний збут нарктичних засобів, обіг яких обмежено, незаконно та протиправно, за грошові кошти в сумі 1000 гривень збув ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року), 4 (чотири) паперових згортки із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - канабіс, загальною масою 6,429 г, яку в подальшому ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

За таких обставин, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів.

20 листопада 2025 року о 14:15 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України 20 листопада 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, повідомлено ОСОБА_5 .

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 6748 від 06 жовтня 2025 року; рапортом о/у СКП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 07 жовтня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07 жовтня 2025 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичного засобу канабісу в м. Південноукраїнську; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17 листопада 2025 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичного засобу канабісу в м. Південноукраїнськ; висновком експерта № СЕ-19/115-25/18809-НЗПРАП від 14 листопада 2025 року, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у висновку якої вказано, що надана на експертизу речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс; протоколом догляду покупця від 13 листопада 2025 року, відповідно до якого було візуально оглянуто ОСОБА_8 , зафіксовано наявні в нього предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 1000 грн., які останній поклав до наявного у нього одягу; протоколом перепису коштів від 13 листопада 2025 року, відповідно до якого було оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 1000 грн, які в подальшому були наданні ОСОБА_8 для здійснення ним закупівлі наркотичних засобів; протоколом про результати контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 13 листопада 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 20 листопада 2025 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 20 листопада 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Таким чином, сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Разом з тим, на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, виникли підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Доказами того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винуватим, останній крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваним з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Доказами того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що досудове розслідування триває, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_5 у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме безперешкодну можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має (не навчається, на обліку як безробітний не перебуває), тож не має законних джерел існування, хоча в силу віку та стану здоров`я міг би влаштуватися на роботу в умовах дефіциту кадрів через мобілізацію населення. У майбутньому він може вчинити інший аналогічний злочин.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Однак, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки:

згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки його поведінка свідчить про неможливість особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків;

- для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 , обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного;

- обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати його поведінку вкрай важко. Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не можливо, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він вживає наркотичні засоби в зв`язку з поганим станом здоров`я. До нього прийшов мужчина, який попросив продати йому канабіс, оскільки той мужчина погано себе почував. Взагалі він не здійснює продаж наркотичних засобів. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник просила застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт. Вважає клопотання необгрнтованим. Зауважила, що цілодобовий домашній арешт може запобігти ризикам викладеним у клопотанні. ОСОБА_5 хворіє, а збув канабіс за ініціативою правоохоронних органів.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336, 06 жовтня 2025 року внесені відомості за ч. 1 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин: 06 жовтня 2025 до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт СКП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що в ході проведення оперативних заходів було встановлено, що мешканець м. Південноукраїнськ, Миколаївської області, на території міста здійснює незаконний збут наркотичних засобів, обіг який обмежено.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000336 від 06 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, співробітниками ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 20 листопада 2025 року в денний час проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, обіг яких обмежено - канабіс, в ході чого місцевий мешканець, поруч з місцем свого проживання, за грошові кошти, незаконно, повторно та протиправно збув ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» № 3782-ХІІ від 23 грудня 1993 року) згортки із вмістом невідомої речовини рослинного походження з різким запахом канабісу, яку в подальшому було вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

20 листопада 2025 року о 14:15 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

20 листопада 2025 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07 жовтня 2025 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичного засобу канабісу в м. Південноукраїнськ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17 листопада 2025 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичного засобу канабісу в м. Південноукраїнськ, висновком експерта № СЕ-19/115-25/18809-НЗПРАП від 14 листопада 2025 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс; протоколом догляду покупця від 13 листопада 2025 року, відповідно до якого було візуально оглянуто ОСОБА_8 , зафіксовано наявні в нього предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 1000 грн., які останній поклав до наявного у нього одягу; протоколом перепису коштів від 13 листопада 2025 року, відповідно до якого було оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 1000 грн, які в подальшому були наданні ОСОБА_8 для здійснення ним закупівлі наркотичних засобів; протоколом про результати контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 13 листопада 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 20 листопада 2025 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 20 листопада 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винуватим, останній крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, однак судимість погашена. ОСОБА_5 не працює, законних джерел для існування не має, що може свідчити про можливість продовження останнім злочинної діяльності у вчиненні якої він підозрюється.

Слідчий суддя вважає не доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а отже вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід.

При застосуванні виду запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки його поведінка свідчить про неможливість ним особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуговують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного. Крім того, навіть у випадку застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_5 це не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Допитана в судовому засіданні дружина ОСОБА_10 пояснила, що зможе забезпечити умови для відбування домашнього арешту підозрюваним.

Однак, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт також не бути застосований відносно ОСОБА_5 з огляду на ризик продовження вчинення кримінальних правопорушеннь за місцем проживання.

За викладеного, враховуючи, що не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою може запобігти доведеним прокурором ризикам.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що розмір застави який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, складає 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2026 року включно, з поміщенням його до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 заставу 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кожного понеділка, а до прокурора або суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками;

- не відлучатися з місця реєстрації, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , а також заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 19 січня 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1