Справа № 953/777/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000113 від 28.01.2026 за підозрою :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Чугуїв Харківської області, громадінина України, студента Харківського політехнічного інституту, раніше не судимого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.286 КК України

встановив:

30.01.2026р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , без визначення застави.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.01.2026 о 13 год 00 хв ОСОБА_7 фактично затримано,

в порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2026 у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання .

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що ризики не доведені.

Підозрюваний підтримав захисника, зазначив, що побачити дівчину, яка переходить дорогу йому завадив червоний автомобіль, коли він вже побачив дівчину було дуже слизько та його автомобіль понесло.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000113, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.01.2026 о 13 год 00 хв ОСОБА_7 фактично затримано,

в порядку ст. 208 КПК України.

29.01.2026 у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно повідомленої підозри 28.01.2026 близько 7 год 50 хв ОСОБА_7 , керував автомобілем «BMW 428I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Клочківська в напрямку пров. Отакара Яроша в м. Харків.

Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи в районі перехрестя вул. Клочківська з вул. Європейська, ОСОБА_7 , діючи необережно, знехтувавши безпекою дорожнього руху, не стежив належним чином за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість руху при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно його напрямку руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці події.

У даній дорожній ситуації ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 428I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Клочківська в м. Харків, допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 і введених у дію з 01.01.2002, що передбачені пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущені ОСОБА_7 , порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_7 , 28.01.2026 близько 7 год 50 хв, керуючи автомобілем «BMW 428I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Клочківська в напрямку пров. Отакара Яроша в м. Харків, перебуваючи в районі перехрестя вул. Клочківська з вул. Європейська, діючи необережно, знехтувавши безпекою дорожнього руху, не стежив належним чином за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість руху при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.4 та 18.1 Правил дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно його напрямку руху, та заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень від яких остання загинула на місці події.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України- порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані наступні докази:

протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 28.01.2026, у ході проведення якого на проїзній частині вул. Клочківська в м. Харків зафіксовано сліди та обстановку місця пригоди, оглянутий труп; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів, у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Як особа ОСОБА_7 : раніше не судимий, є студентом, місця реєстрації не має.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій, враховуючи відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що ОСОБА_7 збив на пішохідному переході жінку 2002 р.н. , яка померла на місці, на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що в свою чергу призведе до порушення строків та належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачений п.1п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність наявних ризиків, слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою на досудовому розслідуванні.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником, однак ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваним і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину, що спричинив загибель людини, слідчий судді на підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 28.03.2026р., без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали до 28.03.2026р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1