ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/3295/22 Номер провадження 11-кп/814/542/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження №0000739 від 16.05.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м.Суми від 15 травня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, 15.05.2022, близько 22-30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_9 , який зайшов до них у гості та розпивав разом з ОСОБА_10 спиртні напої, під час словесної сварки з ним, діючи з прямим умислом спрямованим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , взяв в одній з кімнат свого помешкання гладкоствольну рушницю МЦ-20-01, 20 калібру та здійснив один постріл з неї у ділянку спини в область лівої сторони попереку ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального скалкового перелому лівої клубової кістки зі зміщенням уламків, відкритого вогнепального перелому поперечних виростків L4-L5, та перелому верхнього суглобового відростку Д5 ,без зміщення, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження. Після вказаних дій ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_8 , вважаючи, що він виконав усі дії для доведення злочину до кінця, залишив кімнату, де відбувся конфлікт, та разом із рушницею повернувся до своєї спальні, де ліг відпочивати.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить кваліфікувати його дії за ст.128 КК України, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та обмежитись відшкодуванням моральної шкоди потерпілому у розмірі 50 000 грн.

Зазначає, що не мав наміру завдати шкоди здоров`ю потерпілому, та здійснив постріл випадково.

Крім того, звертає увагу на те, що судом першої інстанції йому не було роз`яснено право на розгляд кримінального провадження колегією суддів.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію учасників судового розгляду щ приводу поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, районним судом вказаних вимог не дотримано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів уважає обґрунтованими наведені у апеляційній скарзі доводи про допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не роз`яснення обвинуваченому в порушення вимог ч. 4 ст. 315 КПК його права на розгляд кримінального провадження за вчинення особливо тяжкого злочину колегіально у складі трьох суддів, як визначено в ч. 2 ст. 31 КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК, яке з огляду на положення ст. 12 цього Кодексу є особливо тяжким злочином.

З журналів та технічних записів судового засідання від 16.08.2022, 11.08.2022 та 19.09.2022, що під час підготовчого судового засідання, суд першої інстанції не виконав імперативної вимоги, визначеної у ч.4 ст.315 КПК, та не роз`яснив ОСОБА_8 його право на розгляд провадження колегіальним складом суду.

Колегія суддів бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази, що таке право було роз`яснено підозрюваному певною уповноваженою особою на тих етапах кримінального провадження, які передують підготовчому судовому засіданню.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до п. 1 ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на суворе дотримання законів під час здійснення правосуддя, зокрема, у рішеннях «Волков проти України» (від 09 січня 2013 року), «Каньєте де Хоньї проти Іспанії» (від 15 жовтня 2002 року), «Гору проти Греції» (від 20 березня 2009 року), «Андрєєва проти Латвії» (від 18 лютого 2009 року).

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів.

Статтею 6 Конвенції проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ця норма імплементована у законодавство України. Так, згідно з ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені у ст.31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох суддів і трьох присяжних.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

За ч.4 ст.315 КПК під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Таким чином, залежно від волевиявлення обвинуваченого у справах цієї категорії може застосовуватись одна з двох альтернативних судових процедур: загальний порядок судового розгляду суддею одноособово, та колегією у складі трьох професійних суддів. Така альтернативність покликана сприяти дотриманню балансу між економією процесуальних засобів і гарантіями дотримання прав особи у кримінальному судочинстві.

Можливість вибору між одноособовим та колегіальним складом розгляду кримінального провадження передбачає обов`язок держави в особі її уповноважених органів та службових осіб забезпечити свободу цього вибору та його практичну реалізацію. Розгляд кримінального провадження судом першої інстанції колегіально у складі трьох суддів покликаний забезпечити додаткові гарантії особам, обвинуваченим у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Визначений ч.4 ст.315 КПК обов`язок суду під час підготовчого судового засідання роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів, надає обвинуваченому можливість підготуватись до реалізації такого права, щоб його рішення з цього питання було виваженим та обґрунтованим. Тільки в такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Наведене узгоджується з правозастосовною практикою Верховного Суду, що знайшла своє відображення у постановах від 05 червня 2024 року (справа № 541/1717/23, провадження № 51-747км23), від 14 листопада 2024 року (справа № 450/2757/22, провадження № 51-2920км24).

Порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене місцевим судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , є істотним, оскільки могло вплинути на обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судового рішення. Вказане залишилося поза увагою апеляційного суду.

З огляду на допущення місцевим судом істотного порушення кримінального процесуального закону, яке не може бути виправлене під час апеляційного перегляду і в аспекті застосування приписів ч.1 ст.412, п.1 ч.1 ст.438 КПК є безумовною підставою до скасування вироку місцевого суду, а тому вирок вирок Зарічного районного суду м.Суми від 15 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у місцевому суді.

Під час нового розгляду суду слід врахувати наведене, ретельно, використовуючи процесуальні можливості, здійснити перевірку інших доводів поданої апеляційної скарги, після чого з урахуванням усіх обставин і вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення, яке б відповідало положенням ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частковою

Вирок Зарічного районного суду м.Суми від 15 травня 2023 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4