Справа № 740/2822/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/593/25
Категорія - ч.1 ст. 286 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_8

його захисника - адвоката ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11

їх представника адвоката ОСОБА_12

прокурора ОСОБА_13

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001559 від 11 листопада 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 18 174 грн. 72 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілих ОСОБА_10 - 30 000 гривень та ОСОБА_11 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, близько 12 години 11 листопада 2023 року, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Полковника Розумовського м. Ніжин Чернігівської області від перехрестя з вул. Садова у напрямку до перехрестя з вул. Широкомагерська. При виїзді на перехрестя з вул. Широкомагерська, ОСОБА_8 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, на порушення п.2.3(б) Правил проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував своєчасно на її зміну, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» з табличкою 7.1.2 дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та вимог п.16.11 Правил, а саме: не дав дорогу (не надав перевагу в русі) автомобілю марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , що рухався по головній дорозі по вул. Широкомагерська у напрямку перехрестя з вул. Бобрицька, внаслідок чого, виїхавши на вказане перехрестя, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом верхнього суглобового кінця середньої фаланги п`ятого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, що за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 21 день відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, а пасажир цього автомобіля ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного перелому шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, зі зміщенням уламків, забійної рани ділянки лівого колінного суглобу, множинних забоїв, синців верхньої третини правого плеча, правої кисті, правої гомілки та правої стопи, які в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Порушення в зазначеній дорожній обстановці водієм ОСОБА_8 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» з табличкою 7.1.2, дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та підп. 2.3.(б) і 16.11 Правил є причиною й умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати та ухвалити новий вирок.

Аргументує тим, що досліджені судом докази, як кожний окремо, так і всі докази у своїй сукупності, свідчать про недоведеність поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_8 .

У даному провадженні швидкість руху транспортного засобу, яким в момент ДТП керував потерпілий ОСОБА_10 експертним шляхом не встановлювалася. В основу автотехнічної експертизи покладені вихідні дані швидкості руху автомобіля під керуванням потерпілого 50 км/год., яка штучно була створена органом досудового розслідування, як і всі подальші вихідні дані, де зазначено, що встановлені шляхом проведення слідчих експериментів від 22.03.2024, розраховані саме з цієї швидкості.

З огляду на висновки експертизи №СЕ-19/125-24/1439-ІТ від 28.03.2024, для оцінки дій водія Тойота Рав4 ОСОБА_10 на відповідність технічним вимогам Правил дорожнього руху та їх зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди необхідно визначити швидкість руху керованого ним автомобіля, що достовірно можливо зробити лише шляхом призначення відповідної експертизи.

Погоджується з твердженням суду про те, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками, в зв`язку з чим, у справі необхідно було встановити істинну швидкість руху автомобіля, яким керував ОСОБА_10 в момент ДТП, а не штучно створену слідчим шляхом проведення сумнівних слідчих експериментів і у разі встановлення перевищення водієм ОСОБА_10 допустимої в населеному пункті швидкості руху для забезпечення беззаперечного права обвинуваченого на справедливий судовий розгляд, шляхом автотехнічної експертизи визначити наявність або відсутність причинного зв`язку між порушеннями правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 , та відповідними наслідками, що настали в результаті ДТП.

Вказує на необґрунтовану відмову суду про виклик експертів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для надання пояснень щодо викладених ними висновків, про призначення та проведення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи, про які клопотала сторона захисту під час судового розгляду.

Наголошує, що для виклику експертів стороною захисту докладно були викладені підстави, з`ясування яких мало значення для встановлення істини у провадженні, в тому числі й щодо визначення швидкості, з якою рухався ОСОБА_10 , можливість розташування автомобілів таким чином, як на слідчому експерименті їх розставили потерпілі, чи мало значення визначення швидкості автомобіля потерпілого для визначення місця на проїзній частині, де відбувся вторинний контакт автомобілів, траєкторії руху автомобіля Тойота Рав4 після вторинного контакту з автомобілем обвинуваченого та частини автомобіля потерпілого між якою відбувся третинний контакт з фундаментом будинку.

У експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сторона захисту мала намір з`ясувати питання щодо можливості отримання потерпілими зазначених в експертних висновках тілесних ушкоджень у разі, якщо б вони були пристебнуті ременями безпеки, адже з`ясування цього питання мало б значення для визначення розміру моральної шкоди у разі доведення вини ОСОБА_8 . Так, у разі, коли б потерпілі були пристебнуті ременями безпеки, то в результаті ДТП вони могли б отримати менш тяжкі тілесні ушкодження.

Захисник переконана у тому, що дослідження вторинного контакту автомобілів, їх траєкторії руху внаслідок первинного та вторинного контактів, а також траєкторії руху після вторинного контакту автомобіля Тойота Рав4 та дослідження третинного контакту цього автомобіля з фундаментом будинку, необхідне для становлення повторної картини дорожньо-транспортної пригоди за допомогою якої можливо було б експертним шляхом за допомогою спеціального програмного забезпечення встановити істинну швидкість руху автомобілів під час пригоди, що вказувало б на справедливий судовий розгляд.

Правильність встановлення швидкості руху автомобілів під час ДТП, шляхом проведення слідчого експерименту зі свідками, викликає обґрунтований сумнів у сторони захисту. Так, погодні умови під час проведення слідчих експериментів були відмінними від тих погодних умов, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі демонстратори відрізнялись за кольором і габаритами від тих автомобілів, які були учасниками пригоди, що суттєво могло вплинути на сприйняття свідками швидкості автомобілів. На думку апелянта, швидкість має встановлюватись не показаннями свідків під час слідчого експерименту, а експертним шляхом, чого у даному провадженні не встановлено.

Звертає увагу на те, що в судовому засіданні свідки події, з якими були проведені слідчі експерименти, фактично не підтвердили обставини їх проведення, а свідок ОСОБА_17 вказав, що під час проведення слідчого експерименту за його участю, був присутній інший свідок ОСОБА_18 , який разом з ним спостерігав за ходом подій, після чого така ж слідча дія була проведена і за його участі. До того ж, вказані свідки не могли дати абсолютно однакові показання, адже не можуть дві різні особи, які знаходились в різних місцях, сприймати обставини ДТП однаково, що викликає сумнів у їх правдивості.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час проведення слідчих експериментів за їх участі також дали абсолютно однакові показання, що також ставить під сумнів їх правдивість. Жодному з потерпілих не ставилося питання про те, на якій відстані вони побачили автомобіль Мітсубісі Лансер, а вказана обставина має важливе значення для встановлення істини у справі. Лише в судовому засіданні потерпілий вказав, що за 25 метрів від перехрестя він побачив, як з правої сторони наближається чорний автомобіль, однак, в якості вихідних даних ця інформація не приймалася до уваги при проведенні судової інженерно-транспортної експертизи.

Крім того, під час проведення слідчого експерименту потерпілий вказував, що не гальмував, а в судовому засіданні вже пояснював, що побачивши за 25 метрів від перехрестя, що з правої сторони наближається автомобіль, в цей час зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_8 знаходився за 5-7 метрів від перехрестя, внаслідок чого ОСОБА_10 застосував гальмування. Вказані обставини також експертом до уваги не бралися.

Також, потерпілими, всупереч висновку експерта №СЕ-19/125-23/12895-ІТ, змістили автомобілі демонстратори від визначеного місця первинного контакту вправо, ближче до правого краю проїзної частини, поставивши автомобіль демонстратор належного їм автомобіля на відстані 1, 2 м. від правого краю, в той час як експертом визначено відстань від переднього лівого колеса автомобіля Мітсубісі Лансер до правого краю проїзної частини вул. Широкомагерської у момент первинного контакту становила 1,2 м. Отже, при призначенні експертизи не можливо брати за вихідні дані встановлену під час проведення цих експериментів відстань від передньої габаритної точки автомобіля Мітсубісі Лансер до правого краю проїзної частини вул. Широкомагерської 1, 57 метри, яка не є об`єктивно встановленою по причині її виміру не з місця первинного контакту автомобілів.

Вказує на те, що в судовому засіданні свідки, які приймали участь в якості понятих під час проведення слідчих експериментів заперечили обставини, викладені у протоколах цих слідчих дій, повідомили про те, що приймали участь в одній слідчій дії, в той час, як прізвище зазначене у кільком протоколах. Так, свідок ОСОБА_19 вказував, що їхав лише один раз в одному автомобілі, при цьому він не бачив з якою швидкістю рухався даний автомобіль, а підписуючи протокол його не читав. При огляді протоколів слідчих дій два підписи не впізнав та вказав, що ці підписи йому не належать.

Свідок ОСОБА_20 взагалі на виклики суду не прибув, понятий ОСОБА_21 зазначив, що нічого не пам`ятає. Допитаний в судовому засіданні понятий, який зазначений у протоколах слідчих експериментів від 22 березня 2024 року підтвердив, що був присутнім лише на одному з них, а за матеріалами справи таких експерименти було проведено три, а також зазначив, що йому невідомо з ким саме проводився слідчий експеримент, поліцейські щось міряли, проте, що саме він пояснити не зміг. При цьому зауважив, що під час слідчої дії був присутній адвокат потерпілих.

Безперервний відеозапис ходу проведення слідчих експериментів не проводився, поняті не підтвердили участі у ряді слідчих дій, а в яких підтвердили, то не змогли пояснити, що і як там відбувалося. Дані обставини свідчать про недотримання належної правової процедури під час проведення слідчих експериментів та взагалі ставлять під сумнів допустимість їх як доказів.

Просить врахувати, що при призначенні судової інженерно-транспортної експертизи слідчим експерту були надані невірні вихідні дані, зокрема, вказано, що ширина вул. Широкомагерської 5, 9 м., тоді як згідно протоколу огляду місця події ширина проїзної частини дороги вул. Широкомагерська становить 5, 3 м, та має два напрямки руху шириною кожної смуги 2, 65 м.

Захисник вважає, що вказані обставини свідчать про те, що обвинувачення в даній справі ґрунтується на недопустимих доказах. Саме з огляду на всі зазначені стороною захисту недоліки в даному кримінальному провадженні необхідно було призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертиз, з фактично встановленими об`єктивними вихідними даними, а не штучно створеними слідчим.

Порушення іншими водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, зокрема потерпілим ОСОБА_10 , за умови перевищення ним швидкості руху, могло перебувати в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, тому саме з цією метою необхідно було визначити достовірну швидкість руху автомобіля під керуванням потерпілого, визначити чи мав ОСОБА_10 при цій швидкості руху можливість уникнути ДТП, та чи не перебувають його дії в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні суд першої інстанції, відмовивши стороні захисту у виклику та допиті експертів, призначенні та проведенні комплексної експертизи, допустив неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме позбавив обвинуваченого реалізації права на захист.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вказали на ряд порушень допущених під час досудового розслідування та безпідставну відмову суду у їх усуненні, що призвело до неповноти судового розгляду та ухвалення вироку, висновки якого обґрунтовані недопустимими доказами, потерпілих та представника потерпілих, які заперечували проти доводів сторони захисту, вказували, що всі відомості ретельно перевірялись під час досудового розслідування та експертами беззаперечно визначено, що саме порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, прокурора, який вирок суду просив залишити без зміни, допитавши експерта ОСОБА_14 частково дослідивши письмові докази кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, суду необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

При цьому, суд має врахувати, що виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

Під час судового розгляду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, дослідив зібрані матеріали кримінального провадження, яким надав належну оцінку, висновки якої виклав у мотивувальній частині оскаржуваного вироку.

Частково визнаючи свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наголошуючи на тому, що він зупинився перед перехрестям, виконав вимогу знаку «Стоп», подивився в різні сторони та машин на дорозі не побачив, і лише після цього розпочав виїзд з перехрестя на головну дорогу, ОСОБА_8 наполягав на тому, що швидкість автомобіля Тойота Рав4 була більше 50 км/год. та становила не менше 90 км/год, що й могло призвести до таких пошкоджень. Визнав вину у порушенні вимог підп. 2 «в» п. 2.1 Правил дорожнього руху, але категорично заперечив порушення п. 2.2, так як зупинявся перед проїздом.

ОСОБА_8 вказав, що події відбувалися 11 жовтня 2023 року, близько 11 години. Він рухався по вулиці Революції прямо через перехрестя вул. Широкомагерська. Рухався зі швидкістю близько 20 км/год. Перед перехрестям був знак «Стоп», він зупинився, подивився по сторонах, оглядовість обмежував стовп і кущі, з лівої сторони, він почав рух з невеликою швидкістю, близько 10-20 км/год., знов зупинився, кущі і стовп вже не заважали, було видно між першим і другим стовпами, транспортних засобів не було, видимість була 100-150 метрів, транспортних засобів не було, тому він розпочав рух та відбувся удар. Автомобіль потерпілого він не бачив, дивився по обидві сторони перед початком руху. Виїхав на середину дороги і відбувся удар. Від місця, де зупинився, до місця зіткнення 3-4 метри, після удару ще прокотився по нерівній дорозі близько 13-16 метрів.

Вважає, що якби швидкість автомобіля під керуванням потерпілого була 50 км/год, за умови, що асфальтове покриття було сухе, то після удару автомобілі просто зупинились. Натомість, після зіткнення він проїхав ще 13 метрів по нерівній дорозі, а автомобіль розвернуло на 270 градусів. Переконаний, що швидкість автомобіля потерпілих перевищувала швидкість 50 км/год. в два рази, про що свідчать пошкодження обох транспортних засобів. Зі швидкістю руху 50 км/год. не згоден та вважає, що потерпілий їхав із швидкістю мінімально 90 км/год., технічний стан дороги дозволяє їхати по тій дорозі з такою швидкістю.

Однак, такі показання обвинуваченого є лише його версією розвитку подій та не спростовують його винуватості, не узгоджуються з висновками експертів, а тим паче, не знімають з нього обов`язок виконувати вимоги Правил дорожнього руху та вимоги дорожніх знаків.

Заперечуючи той факт, що бачив на дорозі автомобіль під керуванням потерпілого, ОСОБА_8 в той же час дає свідчення про те, що оглядовість головної дороги для нього обмеженою не була, видимість становила близько 150 метрів, але автомобіль Тойота Рав4 під керуванням ОСОБА_10 він не бачив, тому й розпочав рух. Такі показання обвинуваченого є суперечливими, та ставлять під сумнів їх правдивість, адже суперечать об`єктивно встановленим даним, навіть за умови, якщо потерпілий їхав з перевищенням швидкості, то ширина проїзної частини вулиці Широкомагерської, яку мав намір перетнути обвинувачений для того щоб продовжити рух прямо, дозволяла йому безперешкодний переїзд, але за відсутності транспортних засобів, які б рухалися головною дорогою.

Той факт, що ОСОБА_8 не побачив автомобіль, який рухався головною дорогою, вказує на те, що він не виконав вимоги Правил дорожнього руху, при тому, що невиконання обвинуваченим вимог дорожніх знаків підтверджується показаннями свідків, що в свою чергу виключає в обвинуваченого таку можливість, як переконатися в безпечності виїзду з другорядної дороги на головну, адже він не міг переконатися у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, як він про це наразі переконує суд.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 11 листопада 2023 року, близько 12-12.30 год., перебуваючи за кермом автомобіля Тойота Рав4, на пасажирському сидінні якого перебувала його дружина, він рухався вулиці Широкомагерська, в напрямку школи №5, по головні дорозі. Їздив по цій вулиці сотні разів, знає умови дорожнього покриття. Стаж водія має 40 років. Їхав метр від краю проїзної частини. На перехресті вулиці Широкомагерська і Полковника Розумовського побачив з правої сторони, що до перехрестя наближається чорний автомобіль Лансер. Відстань становила 20-25 метрів, він помітив, що автомобіль не зупиняється, за долі секунди він відчув удар та спрацювали подушки безпеки, автомобіль зупинився. Із салону автомобіля огляду не було із-за подушок безпеки, він почув крик дружини, по обличчю потекла кров, стесало волосся і шкіру. Вони почали виходити, двері не відчинялися, вийшли через праві передні двері, зі сторони, де сиділа дружина, тоді він побачив чорний автомобіль. Автомобіль змінив напрямок, траєкторію руху, з`їхав до ближнього будинку на вулиці Широкомагерська, від удару автомобіль розвернуло, по інерції. На його автомобілі встановлена система АПС, допоміжна система гальмування. Автомобіль 2014 року випуску.

Зауважив, що автомобіль Мітсубусі Лансер рухався по другорядній дорозі, для водія було два дорожніх знака «Стоп» і «Надай перевагу». Із встановленого за результатом слідчого експерименту він побачив ОСОБА_22 за 1,75 секунди. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 їхав перпендикулярно по відношенню до його автомобіля, з правої сторони на ліво. Удар автомобіля Мітсубісі прийшовся в переднюю праву частину, в район переднього правого колеса його автомобіля. Коли він побачив автомобіль обвинуваченого, то все сталося за долі секунд, він відразу натиснув на гальма та відчув удар, він нічого не бачив.

Щодо оглядовості, то потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що вулиця вузька, немає тротуарів, приватні будинки розташовані близько до дороги, зі швидкістю 100 км/год. по цій вулиці їхати неможливо. Кут будинку і стовп обмежували для нього видимість, як би не було цих перешкод, то він би побачив автомобіль ОСОБА_8 за 100 метрів. Від знаку «Стоп» для обвинуваченого видимість перехрестя обмежена. Від знаку «Надай перевагу» видимість перехрестя близько 60 метрів, але під`їжджаючи до головної дороги, оглядовість збільшується, в обидві сторони.

Слідчий експеримент проводився при відповідних погодних умовах, часу доби, були присутні: він, працівники поліції, 2 поняті та їх представник. ОСОБА_8 та його захисник участі в слідчому експерименті не приймали.

Під час проведення слідчої дії використовувались автомобілі аналогічного кольору тим автомобілям, які належать йому та обвинуваченому, а саме: Джип і седан. Заміряли відстань, як він побачив автомобіль, 25 метрів. Швидкість заміряли, закривали спідометр, набирали швидкість. Заміри були зроблені, коли автомобілі поставлені в певній обстановці. Поняті підписували протоколи, зауважень ніхто не висловлював.

Потерпілий вважав, що саме ОСОБА_8 порушив Правила дорожнього руху, так як не зупинився за 5-7 метрів від перехрестя, увесь час рухався, не зупиняючись. Швидкість ОСОБА_8 він встановив візуально, із водійського досвіду.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді першої інстанції показала, що 11 листопада 2023 року, близько 12 години, вони з чоловіком ОСОБА_10 , який перебував за кермом автомобіля Тойота Рав4, їхали по вулиці Широкомагерська, в напрямку школи №5, вона на передньому пасажирському сидінні. Погода була хороша, був день, було все гарно видно, похмуро не було, снігу не було, було сухо, дорожнє покриття було сухе. Швидкість їх автомобіля становила приблизно 50 км/год. Вона бачила дорожню обстановку, вона теж водій, має посвідчення водія, орієнтується у швидкості, має звичку дивитися на панель управління. На перехресті вулиці Полковника Розумовського несподівано виїхав автомобіль, вона його побачила за 2 секунди, їхав він зі швидкістю меншою ніж вони. Автомобіль не зупинився перед виїздом на перехрестя, його швидкість була 20-25 км/год, відбулося зіткнення. Їх автомобіль повело в сторону, автомобіль обвинуваченого розвернуло, вони з чоловіком виходили через пасажирські передні двері, оскільки водійські двері заклинило.

Свідок ОСОБА_18 вказував на те, що в листопаді 2023 року в денний час, близько 11-12 години, він йшов пішки по вулиці Полковника Розумовського в бік церкви до перехрестя. На зустріч йому рухався автомобіль Мітсубісі Лансер. Відстань до перехрестя для цього автомобіля була близько 20 метрів. В цей час з правої сторони по вулиці Широкомагерська їхав автомобіль Тойота Рав4 темного кольору в напрямку школи №5. Другій автомобіль їхав йому на зустріч. Зауважив, що швидкість автомобіля Мітсубісі становила близько 20-25 км/год., а автомобіля Тойота Рав4 40-50 км/год. На перехресті ці автомобілі зіткнулися, автомобіль Мітсубісі в`їхав у правий бік автомобілю Тойота Рав4 передньою лівою стороною. Під час зіткнення автомобіль Тойота Рав4 з`їхав на ліве узбіччя, а ОСОБА_23 розвернуло в сторону лікарні, після зіткнення автомобіль покатився, може гальмував,

На питання сторін свідок не заперечував, що автомобіль Мітсубісі їхав повільно, але не зупинявся перед двома дорожніми знаками, які були встановлені по напрямку його руху - спочатку «Уступи дорогу», пізніше «Стоп». Особисто він бачив автомобіль Мітсубісі за 20 метрів до перехрестя, а по відношенню до нього то за 50 метрів, автомобіль увесь час перебував в полі його зору та не зупинявся, ні перед першим, ні перед другим знаком.

Автомобіль Тойота Рав4 свідок побачив перед перехрестям, метрів за 10-15 до перехрестя, вважає, що гальмування водій не застосовував.

Водій автомобіля Тойота Рав4 ОСОБА_10 був учасником слідчого експерименту, який відбувався взимку, січень-лютий місяць, були присутні поняті. Він підписував протокол слідчого експерименту, ще ставили підписи інший свідок, потерпілий, представник потерпілого, під час експерименту вони стояли далі, на відстані 10 метрів. Під час проведення слідчого експерименту була хмарна погода, а стан дорожнього покриття він не пам`ятає, денний час. З метою проведення слідчого експерименту поліція перекрила рух на перехресті, знайшли 2 подібні автомобіля, замість Тойоти Рав4 Пассат, по кузову він схожий, колір був схожий, замість ОСОБА_23 , вона відрізняється за конструкцією та світліша по кольору.

Він повинен був встановити швидкість руху автомобілів, які стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Спочатку їхав автомобіль замінюючий Мітсубісі Лансер, а він в цей момент перебував на вул. Полковника Розумовського, був за 40 метрів від автомобіля, від перехрестя за 20 метрів. Він дивився і порівнював швидкість, робили під`їзд приблизно 3 рази. Потім їхав Пассат замість автомобіля Тойота Рав4, також робив приблизно 3 під`їзди. Потім слідчий експеримент закінчили, під`їхали в поліцію підписати протокол.

Іншого разу автомобілі виставляли на перехресті, заміряли відстань, були присутні поняті, працівники поліції, потерпілі, представник потерпілого, свідок ОСОБА_17 , обвинуваченого не було. Під час цього слідчого експерименту були використані вже інші транспортні засоби, замість Тойоти Рав4 використовувався поліцейський автомобіль, колір якого та габарити відрізнялися, а замість ОСОБА_23 був легковий автомобіль темного кольору, дуже схожий. Працівники поліції ходили, робили заміри рулеткою, малювали мітки, складали схему. Він повинен був підтвердити розташування автомобілів по відношенню один до одного в момент зіткнення. У протоколі слідчого експерименту все відображено вірно. Погодні умови були приблизно такі самі, але друга пора року, в листопаді не було снігу на узбіччі, покриття було сухе, в січні покриття було не сухе, був сніг.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що в листопаді 2023 року в обідній час він на велосипеді рухався по вулиці Революції в сторону вулиці Широкомагерська, з лівої сторони, в сторону церкви. Не виїжджаючи на вулицю Широкомагерська, побачив легковий автомобіль темного кольору, який не зупиняючись перед перехрестям продовжив рух далі та виїхав на головну дорогу. В цей час, з боку десятої школи, в сторону школи №5 рухався автомобіль Тойота та між ним відбулося зіткнення. Бачив момент удару. Від удару автомобіль Тойота розвернуло, у нього було пошкодження правого переднього колеса, у темного автомобіля було пошкоджено ліву передню сторону. Під час дорожньо-транспортної пригоди дорожнє покриття було сухе.

Деталізуючи свої показання, свідок уточнив, що від місця зіткнення він перебував за 20-30 метрів. По відношенню до нього темний автомобіль рухався йому на зустріч зі швидкістю близько 30 км/год, цей автомобіль він побачив його першим за 70-80 метрів, інший автомобіль світлого кольору «внєдорожнік з обрубаним задом» рухався зі швидкістю близько 50 км/год., його він побачив за 50 метрів. Перешкод видимості не було, має 100% зір.

Наголошував, що до моменту зіткнення цих двох автомобілів, автомобіль темного кольору не зупинявся, хоча на тій ділянці розташовані два дорожніх знаки перший «Уступи дорогу», другій «Стоп».

Також показав, що брав участь у проведенні двох слідчих експериментів, на яких були присутні слідчий, поняті, свідок, 2 автомобіля. Потерпілого під час проведення слідчого експерименту він не бачив, тиску на нього ніхто не здійснював.

Під час проведення слідчих експериментів все було встановлено правильно, йому було необхідно визначити швидкість автомобілів. З цією метою автомобіль проїжджав по вулиці Революції кілька разів, визначали швидкість руху, потім інший автомобіль кілька разів проїжджав по вулиці Широкомагерська, визначали його швидкість руху. Під час слідчого експерименту він перебував не тому місці, де знаходився в день дорожньо-транспортної пригоди. Під час слідчого експерименту використовувались інші автомобілі, один з них був Фольксваген, колір якого був світліший ніж колір автомобіля Мітсубісі, інший теж відрізнявся за кольором від автомобіля Тойота. Те, що автомобілі були різні, не вплинуло на його сприйняття швидкості руху.

Свідок ОСОБА_24 підтвердив, що навесні 2024 року в після обідній час брав участь в одному слідчому експерименті, який проводився на перехресті вулиць Широкомагерська і Революції. Під час проведення слідчого експерименту були присутні працівники поліції, адвокат, були задіяні автомобіль поліції та інший цивільний автомобіль. Адвокат не втручався в дії поліції. Слідчий пояснював, що відбулося ДТП на тому місці, автомобіль їхав по головній дорозі, інший по другорядній, він не уступив дороги. Погода була без дощу, без снігу, похмуро. Працівники поліції робили заміри на дорозі, автомобілі стояли на встановлених місцях, один стояв на вулиці Широкомагерська, інший виїжджав з вулиці Революції. Склали протокол на місці, підписував він протокол в відділі поліції.

Свідок ОСОБА_21 підтвердив, що один раз брав участь в якості понятого під час проведення слідчого експерименту, який проводився в світлу пору доби в після обідній час, на перехресті вулиць Широкомагерська і Полковника Розумовського. В їх присутності проводилися заміри як виїжджав автомобіль. Були присутні працівники поліції, поняті, інших учасників він не пам`ятає. Працівники поліції повідомили, що відбулося ДТП, він дивився як проходив слідчий експеримент, як вимірювали відстань, як виїжджав автомобіль. Він стояв на дорозі, від перехрестя до вулиці Широкомагерська, обличчям до перехрестя, до школи №5. Він був на декількох позиціях. Марки автомобілів на слідчому експерименті не пам`ятає. Документ підписував у відділі поліції.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що подія відбулася в тому році, літо - осінь, була суха погода. Він не бачив самого моменту зіткнення, бачив як вже відбулося зіткнення, один автомобіль був біля будинку, інший стояв на дорозі. Він надав показання про те, що бачив наслідки дорожньо-транспортної пригоди та підписав їх на місці.

Крім того, показав, що брав участь у проведенні слідчого експерименту, який відбувався через певний проміжок часу. Під час слідчого експерименту був присутній потерпілий. Він, працівник поліції, водій та потерпілий перебували в автомобілі чорного кольору, проїхали, розмовляли за швидкість. Їхали один раз. Потім він підписав протокол, про те з якою швидкістю їхав автомобіль, він не бачив. Підписав документ не читав, що підписував, але документ йому оголошували. Асфальтове покриття під час дорожньо-транспортної пригоди було сухе, під час слідчого експерименту на узбіччі був сніжок, але покриття дороги було сухе. Деталей слідчого експерименту не пам`ятає, затак як минув значний час. Не заперечував, що підписував кілька протоколів слідчих експериментів, які проводились в один і той же день.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілих та свідка, колегія суддів звертає увагу та наголошує на тому, що під`їхавши до перехрестя, водій автомобіля Мітсубісі Лансер ОСОБА_8 перед виїздом на головну дорогу мав двічі зупинитися, на виконання двох окремих дорожніх знаків «Дати дорогу» та «Проїзд без зупинки заборонено», однак, його твердження про виконання цих вимог Правил дорожнього руху, не знайшли свого підтвердження та спростовуються не лише показаннями потерпілих, а й показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які були безпосередніми очевидцями ситуації на перехресті перед моментом дорожньо-транспортної пригоди, та які однозначно без сумнівів вказали, що незважаючи на те, що автомобіль Мітсубісі Лансер і рухався з невеликою швидкістю, але перед виїздом на перехрестя не зупинявся. Тобто, обвинувачений не міг упевнитися в безпечності проїзду перехрестя другорядної дороги з головною дорогою, а відтак, і не може наполягати на тому, що на головній дорозі автомобілів не було, в той час, як по головній дорозі вулиці Широкомагерській рухався автомобіль Тойота Рав4, який до того ж був світлого кольору та не маленький за габаритами. Отже, у разі виконання вимог Правил дорожнього руху, зупинившись на вимоги обох дорожніх знаків, ОСОБА_8 об`єктивно міг бачити автомобіль Тойта Рав4 під керуванням ОСОБА_10 .

У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 11 листопада 2023 року, який здійснювався у світлий час доби, без опадів, при температурі +3 в напрямку від перехрестя вул. Широкомагерська та С. Прощенка до перехрестя вул. Широкомагерська та вул. Воздвиженська, вид пригоди - зіткнення, обстановка до початку ДТП не змінилась, було встановлено:

місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться м. Ніжин перехрестя вул. Широкомагерська, вул. Полковника Розумовського біля буд. №121 вул. Широкомагерська, неврегульоване перехрестя, покриття асфальтоване, сухе. Дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 5,9 м, смуг руху (в одному напрямку) одна, її ширина 2,65 м, число смуг для руху назустріч огляду одна, її ширина 2,65. Ширина узбіччя відсутня, ширина розділяючої смуги 0,1 м. До проїжджої частини примикають: праворуч - узбіччя, ліворуч - узбіччя, далі за узбіччям праворуч та ліворуч житлові будинки. Місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду 2.2., 2.3 Ділянка дороги на момент огляду освітлена денним освітленням, хмарно. (т. 1 а.п. 104-109)

Більш того, під час проведення слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в присутності понятих встановлювалась видимість ділянки дороги до зіткнення автомобілів потерпілого та обвинуваченого. (т.1 а.п. 83-85, 86-88, 89-91)

Під час проведення слідчих експериментів за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_12 , в присутності понятих, були перевірені та уточнені відомості про обстановку та обставини події дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, ОСОБА_8 зауважень до проведення слідчої дії заперечень не висловлювалось, не внесено таких заперечень і до протоколу слідчої дії, в тому числі, не вказано обвинуваченим про те, що на його думку водій ОСОБА_10 рухався зі швидкістю понад 90 км/год. (т. 1 а. п. 58-62, 63-66, 67-70)

Крім того, за допомогою слідчих експериментів, проведених за участі безпосередніх свідків дорожньо-транспортної пригоди свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в присутності понятих, додатково були уточнені відомості про обстановку та обставини події зіткнення двох транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також визначалася швидкість руху обох транспортних засобів, з якою вони рухалися до моменту зіткнення, на думку очевидців. (т. 1 а. п. 75-78, 79-82).

Критика стороною захисту умов проведення слідчих експериментів, використаних автомобілів демонстраторів, які на думку захисника так суттєво відрізнялись від автомобілів учасників дорожньо-транспортної пригоди за зовнішнім виглядом та кольором, що це могло суттєво вплинути на сприйняття свідками швидкості їх руху, а також вказівка про те що частина понятих не прибула, інша частина не пам`ятає обставин а інші поняті заперечили факт проведення кількох слідчих експериментів за своєї участі та заперечили автентичність своїх підписів у протоколах слідчих дій, є необґрунтованою, безпідставною та не приймається до уваги, як обставини, які б вказували та не належність отриманих доказів.

Так, слідчий експеримент - це слідча дія, під час якої відтворюються умови певної події для перевірки можливості існування або усунення певних обставин. Головна мета - перевірити версії слідства та отримати докази.

Зміна пори року може вплинути на умови проведення слідчого експерименту (наприклад, температура, вологість, освітлення). Однак, якщо ці зміни не впливають на результат експерименту і не спотворюють його, то проведення експерименту в іншу пору року не є порушенням.

Отже, той факт, що слідчі експерименти були проведені не в листопаді, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, за умови, що вони були проведені в денний час, обстановка на дорозі відповідала тій, що була 11листопада 2023 року, дорожнє покриття сухе, як і 11 листопада 2023 року, в той час, як незначний сніжний покрив на узбіччі не впливав на обставини проведення слідчої дії, не впливав на сприйняття свідками тих обставин про які повідомляли, не є підставами для визнання слідчих експериментів не допустимими доказами.

Більш того, під час слідчих експериментів, яких було проведено значну кількість, використовувались різні автомобілі демонстратори, які були або ж дуже сильно схожі на автомобілі учасники дорожньо-транспортної пригоди, або ж відрізнялись не суттєво, але все ж таки один з автомобілів був у кузові «седан» темного кольору, а інший в кузові «джип» або ж «позашляховик» світлого кольору. Ці відмінності не можуть бути суттєвими, а тим більше не можуть вплинути на дані, отримані в результаті проведення цих слідчих експериментів, тим більше, що відомості, отримані під час проведення слідчого експерименту не є окремим та єдиним джерело доказу у кримінальному провадженні, цим відомостям надається комплексна оцінка з усіма здобутими у кримінальному провадженні доказами.

До того ж, до початку проведення слідчого експерименту, в учасника, який мав повідомити про обставини ДТП, або ж визначити швидкість руху автомобілів, або ж визначити видимість, було з`ясоване питання чи не має у нього/неї заперечень щодо використання відповідного автомобіля демонстратора. Всі учасники, в тому числі й ОСОБА_8 погоджувались на використання запропонованих транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_19 , на показання якого посилається в апеляційній скарзі захисник та вказує про те, що він не впізнав свої підписи у протоколах слідчих експериментів, в судовому засіданні показав, що не пам`ятає деталей проведення слідчих експериментів, оскільки минув значний проміжок часу, однак, не заперечував, що підписував кілька процесуальних документів. Більш того, визначити учасників проведення слідчих дій цілком можливо, переглянувши фототаблиці, на яких більшою частиною відображені майже всі учасники проведення слідчих експериментів.

Той факт, що частина свідків не прибула на виклик суду не може ставитись у провину органу досудового розслідування, з огляду на оголошений в країні воєнний стан, при тому, що понятими були чоловіки призовного віку, отже, цілком можливо, що вони стоять на захисті нашої країни або ж з інших поважних причини залишили постійне місце проживання.

Та обставина, що свідок може не пам`ятати обставини проведення слідчих експериментів, також не вказує на порушення кримінального процесуального закону під час їх проведення, як намагається переконати захисник, адже кожна людина є індивідуальною особистістю, тому цілком ймовірним може бути те, що свідок не запам`ятав деталей слідчих дій, в яких брав участь. Однак, це не свідчить про те, що він участі в цих слідчих діях не брав, або ж засвідчив своїм підписом неправдиву інформацію, як намагається переконати колегію суддів захисник.

До того ж, під час слідчого експерименту з водієм ОСОБА_8 було встановлено, що автомобіль під його керуванням ОСОБА_23 рухався по вулиці Полковника Розумовського та зупинився на відстані 3, 5 м. від початку перехрестя з вул. Широкомагерською, при цьому, в даному положенні мав об`єктивну можливість виявити транспортний засіб, що наближався ліворуч до перехрестя по вул. Широкомагерській з відстані 94,5. При цьому, ОСОБА_8 вказав, що автомобіль Тойота Рав4 рухався по проїзній частині вулиці Широкомагерської на відстані 1, 5 м. від правого краю проїзної частини, але з якою швидкістю сказати не може, оскільки виявив даний автомобіль лише в момент зіткнення. Отже, дані, отримані під час слідчого експерименту, повністю спростовують версію обвинуваченого про те, що він виконав вимоги всіх дорожніх знаків, а тим більше його версію про перевищення водієм ОСОБА_10 швидкісного режиму, адже фактично обвинувачений автомобіль Тойота Рав4 взагалі не бачив, отже, не може стверджувати ні про дотримання ним швидкості руху, ні про її перевищення. Висловлена стороною захисту версія виглядає як така, що надана з метою за будь-яких обставин уникнути відповідальності за вчинене.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всупереч доводам захисника, всі слідчі експерименти було проведено з дотриманням ст. 240 КПК України, що вказує на допустимість цього доказу.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/125-23/12895-ІТ від 05 січня 2024 року експертом було визначено, що первинний контакт відбувся між передньою правою частиною автомобіля Toyota RAV», р.н. НОМЕР_2 , та лівою передньою стороною автомобіля Mitsubishi Lancer, р.н. НОМЕР_1 , при цьому їх взаємне перекриття становило близько 37 см., місце первинного контакту автомобіля Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_2 та автомобіля Mitsubishi Lancer, р.н. НОМЕР_1 , розташоване приблизно в місці розташування початків слідів юзу автомобілів Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_2 та автомобіля Mitsubishi Lancer, р.н. НОМЕР_1 , тобто приблизно на відстані 1,2 м від правого краю проїзної частини вулиці Широкомагерської міста Ніжин та на відстані приблизно 8,6 м перед ближнім кутом будинку №121, відносно руху по вулиці Широкомагерській в напрямку від вулиці С.Прощенка до вулиці Воздвиженська (т. 1 а. п. 139-149)

Під час проведення додаткової судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» експертом були перевірені версії всіх учасників та свідків дорожньо-транспортної пригоди.

Експерт встановив, що за умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм автомобіля Mitsubishi Lancer (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , з технічної точки зору, в його діях вбачається невідповідність вимогам пункту 16.11, дорожнього знака 2.1 Правил дорожнього руху.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм та пасажиром автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , a також свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Mitsubishi Lancer (р.н. НОМЕР_4 ) ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам пункту 16.11, дорожніх знаків 2.1, 2.2 Правил дорожнього руху.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм автомобіля Mitsubishi Lancer (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , оцінити дії водія автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 на відповідність технічним вимогам Правил дорожнього руху є неможливим по причині недостатності наданих вихідних даних.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм та пасажиром автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних у постанові про призначення судової експертизи, з технічної точки зору, невідповідність в діях водія автомобіля Mitsubishi Lancer (р.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_8 вимогам пункту 16.11, дорожнього знака 2.1 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм автомобіля Mitsubishi Lancer (p.н. НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 , оцінити дії водія автомобіля Тоyota RAV4 (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 на відповідність технічним вимогам Правил дорожнього руху та встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням дорожньо-транспортної пригоди є неможливим по причині недостатності наданих вихідних даних.

За умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних водієм та пасажиром автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з технічної точки зору, дії водія автомобіля Toyota RAV4 (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 не перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. (висновок експерта №СЕ-19/125-24/1439-ІТ від 28.03.2024 т. 1 а. п. 162-169)

Незгода сторони захисту з вихідними даними, наданими слідчим для проведення вищевказаної експертизи, зокрема щодо ширини проїзної частини вулиці Широкомагерської, яка становить 5 9 м, з посиланням на те, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ширина проїзної частини визначена, як 5, 3 м. з шириною для кожної смуги руху 2 ,65 м, не приймається до уваги, оскільки суперечить даним протоколу огляду.

Так, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ширина дорожнього покриття для двох напрямків руху становить 5, 9 метри, число смуг дві, ширина кожної смуги 2, 65 м., ширина розділяючої смуги 0,1 м.

Отже, слідчим надані вірні вихідні дані, оцінка яким надавалась експертом з огляду на всі надані на експертизу відомості ,в тому числі й схему дорожньо-транспортної пригоди, встановлене експертом місце первинного контакту автомобілів, а також відомостям, отриманим під час проведених слідчих експериментів.

Вказівка захисника про те що експерт не мав приймати до уваги відомості, отримані під час слідчих експериментів за участі потерпілих Сириця, адже під час їх проведення автомобілі зміщались від місця первинного контакту, який був встановлений експертом не приймається до уваги, оскільки під час слідчих експериментів автомобілі демонстратори виставлялись відповідно до місця первинного контакту який був встановлений експертним шляхом 1, 2 м. від переднього лівого колеса автомобіля Мітсубісі до правого краю проїзної частини вулиці Широкомагерської. У подальшому автомобілі виставлялись відповідно до показань учасників слідчих експериментів, за їх відчуттями та сприяння тим дорожньої обстановки, як осіб, які стали учасниками або свідками дорожньо-транспортної пригоди.

Завданням експерта й було визначити технічну спроможність отриманих відомостей та визначення, невідповідність дій вимогам Правил дорожнього руху якого з водіїв, учасників дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Експертом визначено, що перебуваючи за 0,68-0,65с до моменту первинного контакту водій автомобіля Тойота Рав4 ОСОБА_10 мав об`єктивну можливість виявити автомобіль Мітсубісі Лансер під керуванням ОСОБА_8 , який наближався до перехрестя. Проте, порівнюючи час існування небезпеки для руху водію автомобіля Тойота Рав4 ОСОБА_10 з часом, який необхідний для приведення в дію працездатної робочої гальмівної системи автомобіля категорії М1 в даній дорожньо-транспортній ситуації, експерт вважав, що за умов дорожньо-транспортної пригоди, вказаних у постанові про призначення судової експертизи, водій автомобіля Тойота Рав4 (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Мітсубісі Лансер (р.н. НОМЕР_1 ): 0,68-0,65с ?1,33с.

Експерт прийшов до висновку, що з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_10 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається, та його дії не перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Мітсубісі Лансер, повинен був дати дорогу автомобілю Тойота Рав4 під керуванням ОСОБА_10 , тобто діяти у відповідності до вимог п. 16.11, дорожніх знаків 2.1, 2.2 Правил дорожнього руху.

До таких висновків експерт прийшов надавши оцінку показанням не тільки самого потерпілого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 , а й показанням свідка ОСОБА_17 . При цьому, навіть за умови показань, наданих самим ОСОБА_8 експерт прийшов до висновку, що з технічної точки зору, в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 16.11, дорожнього знака 2.1 Правил дорожнього руху, яка перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення того, як повинен був діяти кожен з водіїв у даній дорожній обстановці органом досудового розслідування було призначено та проведено ряд необхідних слідчих та процесуальних дій, проведені слідчі експерименти за участі всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, призначені та проведені необхідні судові експертизи, тобто зібрані всі необхідні докази, яких достатньо для того, що беззаперечно констатувати той факт, що водій автомобіля Мітсубісі Лансер, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожніх знаків 2.1, 2.2 Правил дорожнього руху, у даній дорожній обстановці його дії не відповідали вказаним вимогам.

Тобто, перед початком виїзду на нерегульоване перехрестя з другорядної на головну дорогу, ОСОБА_8 необхідно було переконатися, що це буде безпечним, не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, при тому, що на перехресті нерівнозначних доріг водій, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-ліня), а у разі коли вона відсутня, перед знаком. Воді. необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Дати дорогу, це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Отже, наголошуючи на тому, що водій ОСОБА_10 рухався із перевищенням швидкості руху та потерпілими не застосовувались паски безпеки, сторона захисту жодним не пояснює, яким чином ці порушення Правил дорожнього руху з боку потерпілих, навіть якщо припустити спроможність цих тверджень, могли стати причиною дорожньо-транспортної пригоди та вплинути на виконання водієм ОСОБА_8 обов`язкових для нього вимог Правил дорожнього руху: надати перевагу у русі транспортному засобу, що рухався головною дорогою (Тойота Рав 4 під керуванням ОСОБА_10 ) та зупинитись перед тим, як виїхати на головну дорогу з другорядної, упевнившись в безпеці виконуваного маневру.

Саме невиконання ОСОБА_8 цих елементарних правил, неуважність та самовпевненість призвели до дорожньо-транспортної пригоди. У разі дотримання ОСОБА_8 вказаних вимог Правил дорожнього руху унеможливило б настання дорожньо-транспортної пригоди, адже кожен водій зміг би безпечно закінчити рух у визначеному ним напрямку.

До того ж, показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які попереджались про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, спростовується твердження ОСОБА_8 про те, що він зупинився перед перехрестям, адже обидва свідка однозначно вказали про те, що автомобіль Мітсубісі Хоча й рухався з невеликою швидкістю, але перед перехрестям не зупинявся, хоча на тій ділянці встановлено два дорожніх знаки які по суті зобов`язують водія зупинитись.

Саме виїзд автомобіля ОСОБА_23 під керуванням обвинуваченого з другорядної дороги на головну, не переконавшись у тому, що головною дорогою рухається інший транспортний засіб, якому він має надати дорогу, став першопричиною дорожньо-транспортної пригоди, що утворює в діях ОСОБА_8 склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з огляду на наслідки, які наступили.

Судом апеляційної інстанції для перевірки доводів апеляційної скарги захисника був викликаний та допитаний старший судовий експерт сектору атотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Чернігівського НДЕУЦ ОСОБА_14 , який проводив ряд експертиз у цьому кримінальному провадженні, та який підтвердив, що автомобіль Тоyota RAV4 важчий від автомобіля Mitsubishi Lancer на 300 кг., який під час руху і зіткнення з перешкодою продовжив рух внаслідок кінетичної енергії, що призвело до повторного контакту з автомобілем Mitsubishi Lancer та відкинуло Тоyota RAV4 до житлового будинку.

Визначення швидкості руху автомобіля Тоyota RAV4 за спеціальною програмою, без врахування фактичних обставин справи, так як просить захисник адвокат ОСОБА_9 , буде припущенням, яке не породжує жодних правових наслідків.

Суд першої інстанції в процесі судового розгляду ретельно перевірив усі заперечення сторони захисту проти обвинувачення, на які надав обґрунтовані відповіді. Підстав для сумнівів у правильності оцінки доказів, їх повноти колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведене, підстав вважати, що докази, покладені судом в основу обвинувального вироку, не відповідають ст. ст. 85, 86 КПК України в частині їх відповідності критеріям належності та допустимості, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27