Провадження № 1-кс/509/1002/25
Справа № 509/6690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході відкритого судового засідання в с. Овідіополь, Одеської області розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про незаконне затримання фізичної особи та зобов`язання уповноважену особу вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року, до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшла вищевказана скарга, в якій скаржник зазначив, що 18 листопада 2025 року в місті Одеса невстановлені особи незаконно затримали фізичну особу ОСОБА_4 , в подальшому безпідставно його доставили в ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого його незаконно перевезли до населеного пункту Гайсин, у зв`язку з чим скаржник просить зобов`язати структурні підрозділи органів правопорядку здійснити невідкладну перевірку місця утримання, відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства та у разі підтвердження незаконного утримання негайно звільнити ОСОБА_4 .

Учасники кримінального провадження до суду не з`явились.

Дослідивши скаргу та матеріали до неї, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зі скарги яка надійшла до суду та письмових пояснень видно, що 18 листопада 2025 року фізична особа ОСОБА_5 був незаконно затриманий невстановленими особами на території міста Одеса. Скаржник не надав документ, який посвідчує фізичну особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до ст.206 КПК України регламентовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, проте, вказану норму належить застосувати у комплексі із іншими нормами КПК України, в тому числі із загальними положеннями КПК України, які визначають статус слідчого судді та межі його повноважень.

Відповідно до ст.3 КПК України чітко зазначені терміни: досудового розслідування, кримінального провадження - слідчого судді.

Здійснивши аналіз наведених вище нормативних положень КПК України, приходить до висновку, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у певному кримінальному провадженні виключно на стадії його досудового розслідування. Повноваження слідчого судді не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, яке здійснюється у межах процедур, врегульованих іншим законодавством, крім кримінально-процесуальним кодексом, у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зі змісту скарги видно, що фізична особа ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України не затримувався. Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно фізичної особи не обиралась.

Слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу дотримуватись прав фізичної особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання. Таким чином правовідносини які регулюються ЗУ «Про попереднє ув`язнення» не розповсюджуються на дії які стосуються фізичної особи ОСОБА_4 .

Порядок звернення до суду за судовим захистом в кримінальному провадженні урегульований КПК України. Проте, як вбачається із змісту скарги, у даному випадку має місце незгода скаржника із діями посадових осіб РТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією. Згідно з нормами кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

З урахуванням предмету скарги та додатків до неї слідчий суддя вважає, що вищевказана скарга не порушує охоронні права та законні інтереси фізичної особи ОСОБА_4 передбачені кримінально-процесуальним законодавством, а тому скарга під час судового розгляду не знайшла свого обґрунтування.

Скаржник просить зобов`язати уповноважену особу звільнити фізичну особу ОСОБА_4 у разі підтвердження факту незаконного затримання. Факт незаконного затримання фізичної особи, не знайшов свого підтвердження. Вимоги в частині зобов`язання вчинити певні дії носять похідний характер, а тому в цій частині необхідно відмовити.

При цьому слідчий суддя вважає можливим роз`яснити скаржнику, що належним способом реагування на можливі порушення, окреслені в скарзі, є звернення до компетентних установ військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а для судового захисту скаржник має право звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.303,304,369-371,372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про незаконне затримання фізичної особи та зобов`язання уповноважену особу вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1