Справа № 289/2445/25
Номер провадження 1-кс/289/305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000246, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 26.12.2025 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно клопотання, 24 грудня 2025 року, близько 22:00 години ОСОБА_5 перебувала за місцем свого проживання у будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де під час спільного відпочинку, розпивала алкогольні напої разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 .

В цей же дань, час та місці, під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння взяла металеву трубу, та невстановлений слідством гострий предмет, зайшла до кімнати де перебував ОСОБА_7 , та після цього без розриву у часі нанесла один удар металевою трубою в область лівого плеча, та два удари невстановленим гострим предметом в область живота ОСОБА_7 , в результаті чого, заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника, та не проникаюче поранення грудної клітки зліва, по середній акселярофій лінії по 7 підребер`ї, які по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого є всі підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від суду та слідства, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; не має стійких соціальних зв`язків, так як нещодавно проживає у с. Борщів, Радомишльської ТГ, Житомирського району, Житомирської області; може знищити речові докази у провадженні у зв`язку із тим, що вказана подія відбувалась за місцем проживання останньої, а також остання може впливати на потерпілого та свідків, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, вказують на вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та дають підстави обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваної ОСОБА_5 , її соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останній переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, остання може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ підтримав внесене клопотання та пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яким останній пред`явлено обґрунтовану підозру.

Прокурор підтримав клопотання та додав, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені злочину, який є тяжким, та який вона вчинила під час дії воєнного стану, що свідчить про її підвищену суспільну небезпеку. По справі не допитані всі свідки та потерпілий, на яких вона може впливати. Тому застосування іншого запобіжного заходу є не можливим.

Підозрювана ОСОБА_5 проти задоволення клопотання частково заперечувала. Зазначає, що раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має власне житло, співпрацює із слідством, свою вину визнає та розкаюється у вчиненому. Тому просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. На уточнюючі запитання повідомила, що в Україні проживає з 2012 року, до цього проживала у Німеччині де зараз проживає її мати.

Її захисник адвокат ОСОБА_6 , підтримує позицію підзахисної, вважає її обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 25 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років.

26 грудня 2025 року слідчим СВ ВП № 2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 вчинила вказане кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Докази вчинення нею даного кримінального правопорушення містяться в показаннях потерпілого, свідків, в протоколах слідчих дій та підтверджуються доказами долученими до клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній за інкримінований злочин у разі доведення її вини, особу підозрюваної та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може ухилитись від покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем події є місце проживання підозрюваної, знаряддя злочину на даний час не встановлено, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В частині 4 цієї статті вказано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, із застосуванням насильства та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі - суд не визначає підозрюваній розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000246, строком на 60 діб, а саме по 23 лютого 2026 року включно, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8