Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/189/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 389/2263/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2026 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.ч.1, 2 ст.263 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.40 год. 20.01.2026 по 11.40 год. 20.03.2026.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 13.04.2024 та за №0000531 від 13.06.2024 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.ч.1, 2 ст.263 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2026 року, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.40 год. 20.01.2026 по 11.40 год. 20.03.2026.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 7 років, тому, усвідомлюючи тяжкість кримінальних правопорушень та розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини та з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, водночас не має постійного джерела доходів так як наразі не працює, проходив військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією, у військовому званні головний сержант на посаді гранатометчика 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , після чого залишив військову частину, звідки надійшла негативна службова характеристика, що вказує на високу ймовірність переховування його від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків та неповнолітнього потерпілого, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , раніше не судимий, є учасником бойових дій, проживає та зареєстрований за однією адресою. Проживає разом із дружиною та сином, що свідчить про те, що він має місці соціальні зв`язки. Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи у ВСП «Знам`янський центр колійних робіт», на обліку у лікарів психіатру та нарколога не перебуває. Щодо негативної характеристики із військової частини НОМЕР_1 , то вона піддається сумніву, так як із керівництвом вище вказаної частини обвинувачений в особистих неприязних відносинах, крім того характеристика надавалась безпосередньо Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону. Ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПП України, жодними доказами не підтверджуються, а навпаки спростовуються поведінкою самого ОСОБА_6 , а саме - після вчинення злочину, останній не залишив місце події, хоча мав таку можливість. Також перебуваючи під домашнім арештом не зможе незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Доводи сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, нічим не обґрунтовані та вибудовуються тільки на припущеннях. Доводи що обвинувачений ОСОБА_6 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, а саме вводитиме суд в оману, та ухилятиметься від викликів суду, не є обґрунтованими.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, два з яких є тяжкими, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 7 років. Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, водночас не має постійного джерела доходів так як наразі не працює, проходив військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією, у військовому званні головний сержант на посаді гранатометчика 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , після чого залишив військову частину, звідки надійшла негативна службова характеристика.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи. Крім того відсутні у матеріалах справи дані про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави не встановлено.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ризики нічим не підтверджені, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи, а тому ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та мотивованою.

Також, доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не було взято до уваги, характеризуючі дані на особу, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали належним чином враховано всі характеризуючі данні на особу.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не зменшилися та не перестали існувати, особи обвинуваченого, обставин провадження, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2026 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.40 год. 20.01.2026 по 11.40 год. 20.03.2026 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)