УХВАЛА

за наслідками вирішення скарг та заперечень сторони захисту,

поданих у порядку ч. 2 ст. 203 та ч. 3 ст. 309 КПК України

18 грудня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Сколе Стрийського району Львівської області, що по вул. Д. Галицького, 8, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002242 від 25.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України:

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного;

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення одночасного допиту між ОСОБА_4 та свідком;

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів;

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни правової кваліфікації складу кримінального правопорушення;

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи;

- скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на рішення старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 від 30.08.2025 року про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами;

- заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6533/24;

- заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6535/24;

- заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6538/24, -

в с т а н о в и в:

На розгляді у ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , складений старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 та затверджений прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 18.12.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002242 від 25.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

До початку судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 29.01.2025 року подано ряд скарг в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України, а також на рішення вказаного слідчого, зокрема:

-скаргу № 1, зареєстровану в діловодстві за вх. № 726, за змістом якої захисник ставить питання про визнання бездіяльності старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження № 10000326), що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного, - незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що з метою реалізації свого процесуального права, 03.12.2024 року в порядку ст. 220 КПК України, на адресу слідчого скеровано клопотання про проведення допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного щодо обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру. 06.12.2024 року за результатами розгляду клопотання, зазначеним слідчим прийнято рішення у формі постанови, яку фактично було отримано стороною захисту засобами електронного зв?язку лише 14.12.2024 року, про відмову в його задоволенні. В обґрунтування свого процесуального рішення, слідчий посилається на факт завершеного досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки вже було здійснено відкриття його матеріалів 29.11.2024 року, про що стороні захисту повідомлено слідчим. З урахуванням того, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено та вручено слідчим 13.12.2024 року, а не 29.11.2024 року, відмова у задоволенні клопотання з підстав, зазначених слідчим у своєму процесуальному рішенні яке відображено та оформлено постановою, є завідомо незаконною, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі;

-скаргу № 2, зареєстровану в діловодстві за вх. № 727, за змістом якої захисник ставить питання про визнання бездіяльності старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження № 10000326), що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_9 , - незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що з метою реалізації свого процесуального права, 03.12.2024 року в порядку ст. 220 КПК України, на адресу слідчого скеровано клопотання про проведення одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_9 , 06.12.2024 року за результатами розгляду клопотання, слідчим прийнято рішення у формі постанови, яку фактично було отримано стороною захисту засобами електронного зв?язку лише 14.12.2024 року, про відмову в його задоволенні. В обґрунтування свого процесуального рішення, слідчий посилається на факт завершеного досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, оскільки здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження 29.11.2024 року, про що стороні захисту повідомлено. З урахуванням того, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено та вручено слідчим 13.12.2024 року, а не 29.11.2024 року, відмова у задоволенні клопотання з підстав зазначених слідчим у своєму процесуальному рішенні яке відображено та оформлено постановою, є завідомо незаконною, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі;

-скаргу № 3, зареєстровану в діловодстві за вх. №728, за змістом якої захисник ставить питання про визнання дій старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження № 10000326), що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту на отримання інформації у друкованому та електронному вигляді, яка знаходиться у оператора мобільного зв?язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (офісне приміщення ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 ) відносно номеру мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_1 , щодо дати та часу вхідних та вихідних телефонних з?єднань, з посиланням на ретранслятор та прив?язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонента телефонного з?єднання із зазначенням типу з?єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) без змісту вхідних та вихідних SMS-повідомлень, з урахуванням нульових дзвінків зі вказаного мобільного телефону за період часу з 00 годин 00 хвилин 03.08.2023 року по 00 годин 00 хвилин 29.11.2024 року, - незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що з метою реалізації свого процесуального права, 03.12.2024 року в порядку ст. 220 КПК України, на адресу слідчого скеровано клопотання на отримання інформації у друкованому та електронному вигляді, яка знаходиться у оператора мобільного зв?язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (офісне приміщення ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 ) відносно номеру мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_1 , щодо дати та часу вхідних та вихідних телефонних з?єднань, з посиланням на ретранслятор та прив?язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонента телефонного з?єднання із зазначенням типу з?єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) без змісту вхідних та вихідних SMS-повідомлень, з урахуванням нульових дзвінків зі вказаного мобільного телефону за період часу з 00 годин 00 хвилин 03.08.2023 року по 00 годин 00 хвилин 29.11.2024 року. 06.12.2024 року за результатами розгляду клопотання, слідчим прийнято рішення у формі постанови, яку фактично було отримано стороною захисту засобами електронного зв?язку лише 14.12.2024 року, про відмову в його задоволенні. В обґрунтування свого процесуального рішення, слідчий посилається на факт завершеного досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, оскільки на підставі доручення прокурора здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження 29.11.2024 року, про що стороні захисту повідомлено слідчим. З урахуванням того, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено та вручено слідчим 13.12.2024 року, а не 29.11.2024 року, відмова у задоволенні клопотання з підстав зазначених слідчим у своєму процесуальному рішенні яке відображено та оформлено постановою, є завідомо незаконною, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі;

-скаргу № 4, зареєстровану в діловодстві за вх. № 732, за змістом якої захисник ставить питання про визнання дій старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження № 10000326), що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни правової кваліфікації складу кримінального правопорушення, - незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що з метою реалізації свого процесуального права, стороною захисту 09.12.2024 року в порядку ст. 220 КПК України на адресу слідчого скеровано клопотання щодо зміни правової кваліфікації складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002242 від 25.11.2024 року (виділене з матеріалів кримінального провадження №10000326) з ч. 3 ст. 369-2 КК України на ч. 1 чт. 190 КК України. 13.12.2024 року за результатами розгляду клопотання, слідчим прийнято рішення у формі постанови, яку фактично було отримано стороною захисту засобами електронного зв?язку лише 14.12.2024 року, про відмову в його задоволенні. В обґрунтування свого процесуального рішення, слідчий посилається на факт завершеного досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, оскільки на підставі доручення прокурора здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження 29.11.2024 року, про що стороні захисту повідомлено слідчим. З урахуванням того, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено та вручено слідчим 13.12.2024 року, а не 29.11.2024 року, відмова у задоволенні клопотання з підстав зазначених слідчим у своєму процесуальному рішенні яке відображено та оформлено постановою, є завідомо незаконною, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі;

-скаргу № 5, зареєстровану в діловодстві за вх. № 720, за змістом якої захисник ставить питання про визнання дій старшого слідчого в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження №10000326), що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, поставивши перед експертом питання щодо того, чи міститься у висловлюваннях підозрюваного ОСОБА_4 , які зафіксовані в результаті проведення НСРД 16.08.2024 року, ознаки вимагання, - незаконними, такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що з метою реалізації свого процесуального права, 09.12.2024 року, в порядку ст. 220 КПК України, на адресу слідчого скеровано клопотання про призначення в рамках даного кримінального провадження лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, поставивши перед експертом питання щодо того, чи міститься у висловлюваннях підозрюваного ОСОБА_4 , які зафіксовані в результаті проведення НСРД 16.08.2024 року, ознаки вимагання. 13.12.2024 року за результатами розгляду клопотання, слідчим прийнято рішення у формі постанови, яку фактично було отримано стороною захисту засобами електронного зв?язку лише 14.12.2024 року, про відмову в його задоволенні. В обґрунтування свого процесуального рішення, слідчий посилається на факт завершеного досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, оскільки на підставі доручення прокурора здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження 29.11.2024 року, про що стороні захисту повідомлено слідчим. З урахуванням того, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено та вручено слідчим 13.12.2024 року, а не 29.11.2024 року, відмова у задоволенні клопотання з підстав зазначених слідчим у своєму процесуальному рішенні яке відображено та оформлено постановою, є завідомо незаконною, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, цей ряд скарг адвоката ОСОБА_5 були долучені до матеріалів обвинувального акта на відповідній стадії судового провадження.

У подальшому, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 , в серпні 2025 року подано скаргу № 6, в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, та ряд заперечень в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, зокрема:

-скаргу № 6, за змістом якої захисник ставить питання про визнання дій старшого слідчого в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (виділене з матеріалів кримінального провадження №10000326), що полягає у прийнятті рішення у формі постанови від 30.08.2024 року про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами, - незаконним, таким, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Обґрунтовує це тим, що 29.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 463/8086/24 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи був проведений обшук службового кабінету заступника директора ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , за результатами проведення кяого було вилучено: блокнот коричневого кольору із шкіряним чохлом коричневого кольору (пункт 1, аркуш 2 постанови); копії службової документації відносно ОСОБА_4 (пункти 2-7, аркуш 2 постанови). Крім цього, 29.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 463/8086/24 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи був проведений обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , за результатами якого слідчим вилучено грошові кошти у сумі 116 250 доларів США (1144 купюр номіналом по 100 доларів США та 37 купюр номіналом по 50 доларів США) на які в подальшому накладено арешт. В подальшому, перераховані вище вказані речі, документи та грошові кошти стороною обвинувачення відповідно до постанови про визнання матеріальних об?єктів речовими доказами визнано в якості речового доказу та долучено до матеріалів кримінального провадження. Проаналізувавши зміст винесеної постанови, адвокат ОСОБА_5 акцентує увагу суду на її абсолютній необґрунтованості, що в подальшому стало наслідком суттєвих та очевидних порушень норм кримінально-процесуальних норм. Насамперед на те, що зі змісту постанови, окрім як цитування норми КПК України, а саме ст. 98 КПК України, жодним чином не вбачається та не доводиться, які саме предмети та грошові кошти зберегли на собі сліди злочину, та яку обставину в сукупності або окремо вони доводять в розумінні ст. 91 КПК України, - завершує свої міркування адвокат ОСОБА_5 в цій скарзі;

-заперечення № 1 на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, за змістом яких просить суд постановити ухвалу, якою визнати ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи незаконною, а також такою, що вчинена з істотним порушенням вимог КПК Украі?ни та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами Украі?ни. Обґрунтовує це тим, що 29.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи був проведении? обшук автомобіля марки Toyota моделі Highlander реєстраційний номер НОМЕР_2 за результатами якого вилучено маи?но ОСОБА_4 , а саме мобільнии? телефон марки iPhone 13. З точки зору волі законодавця відсутність такоі? відомості є цілком логічною обставиною, адже рішення про вилучення (чи не вилучення) прии?має виключно уповноважена особа на здіи?снення досудового розслідування, яким є дізнавач, слідчии?, прокурор. Таким чином, слідчии? суддя своі?ми діями які протрактовані в постановленіи? ухвалі, втрутився в дискреціи?ні повноваження слідчого, а саме створив примус до ухвалення ним процесуального рішення чим порушив принцип незалежності органу досудового розслідування, - підсумовує свої заперечення в цій частині адвокат ОСОБА_5 :

-заперечення № 2 на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, за змістом яких просить суд постановити ухвалу, якою визнати ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи незаконною, а також такою, що вчинена з істотним порушенням вимог КПК Украі?ни та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами Украі?ни. Обґрунтовує це тим, що 29.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи був проведении? обшук за адресою проживання ОСОБА_4 у житловому будинку розташованому на земельніи? ділянці з кадастровим номером :04:003:0363, за результатами якого слідчим вилучено грошові кошти у сумі 116 250 доларів США (1144 купюр номіналом по 100 доларів США та 37 купюр номіналом по 50 доларів США) на які в подальшому накладено арешт. З точки зору волі законодавця відсутність такоі? відомості є цілком логічною обставиною, адже рішення про вилучення (чи не вилучення) прии?має виключно уповноважена особа на здіи?снення досудового розслідування, яким є дізнавач, слідчии?, прокурор. Таким чином, слідчии? суддя своі?ми діями які протрактовані в постановленіи? ухвалі, втрутився в дискреціи?ні повноваження слідчого, а саме створив примус до ухвалення ним процесуального рішення чим порушив принцип незалежності органу досудового розслідування, - підсумовує свої заперечення в цій частині адвокат ОСОБА_5 ;

-заперечення № 3 на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, за змістом яких просить суд постановити ухвалу, якою визнати ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи незаконною, а також такою, що вчинена з істотним порушенням вимог КПК Украі?ни та прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами Украі?ни. Обґрунтовує це тим, що 29.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 від 28.08.2024 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи був проведении? обшук службового кабінету заступника директора департаменту начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 що за адресою по АДРЕСА_3 . Згідно результативноі? частини ухвали, слідчим суддею задоволено клопотання та надано дозвіл на обшук з метою відшукання і вилучення знарядь та предмету неправомірноі? вигоди (попередньо ідентифікованих грошових коштів), а також маи?на (грошових коштів), яке було здобуте в результаті и?ого вчинення, документів щодо митного оформлення товару, чорнових записів, що можуть свідчити про обставини вчинення кримінального правопорушення, мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, що використовувались при вчинені злочину, інших речеи? та документів, що мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні. З точки зору волі законодавця відсутність такоі? відомості є цілком логічною обставиною, адже рішення про вилучення (чи не вилучення) прии?має виключно уповноважена особа на здіи?снення досудового розслідування, яким є дізнавач, слідчии?, прокурор. Таким чином, слідчии? суддя своі?ми діями які протрактовані в постановленіи? ухвалі, втрутився в дискреціи?ні повноваження слідчого, а саме створив примус до ухвалення ним процесуального рішення чим порушив принцип незалежності органу досудового розслідування, - підсумовує свої заперечення в цій частині адвокат ОСОБА_5 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подані скарги та заперечення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив стосовно задоволення поданих адвокатом ОСОБА_5 ряду скарг та заперечень, мотивуючи таку свою позицію основним чином, дотриманням старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 чистоти процесу під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши зміст поданих скарг, в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, та заперечень в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, суд висновує наступне.

Відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З аналізу наведених положень кримінального процесуального законодавства вбачається, що оскільки прокурор вже прийняв рішення про завершення досудового розслідування (повідомив про це сторони та надав доступ до матеріалів у порядку ст. 290 КПК України), слідчий вже не має повноважень задовольняти клопотання, які стосуються проведення подальших слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних рішень, що вимагають продовження розслідування, оскільки цей етап означає фактичне завершення збирання доказів. Іншими словами, після надання доступу до матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження, вони вже не мають права вимагати проведення будь-яких інших процесуальних дій, крім тих, які стосуються безпосередньо відкриття матеріалів до початку такої стадії кримінального провадження, як судове провадження, у чітко визначений законодавством строк.

Означене в цілому, на переконання суду, істотно не порушило дотримання прав, свобод та інтересів будь-яких осіб у даному кримінальному провадженні, а відповідні клопотання сторони захисту можуть бути вирішені у судовому провадженні шляхом заявлення, зокрема, клопотання про проведення слідчої дії з її відповідним обґрунтуванням, саме тому визнати дії старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , які виразились у відмові в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії, опісля отримання ним доручення прокурора про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, не можуть вважатись незаконними і такими, що були вчинені з істотним порушенням вимог КПК України, отож, у задоволенні ряду скарг сторони захисту належить відмовити з цих міркувань.

Окремо суд наголошує, що якщо матеріали не містять телефонограм, розписок про особисте вручення чи направлення повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, інших належних доказів того, що стороні захисту було повідомлено про доступ до матеріалів кримінального провадження до закінчення строку досудового розслідування, визначеного постановою прокурора, то має місце факт неналежного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування. Ця правова позиція сформована 28.04.2025 року і викладена у постанові ІНФОРМАЦІЯ_9 від 09.04.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 523/6392/22.

Належним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування і відкриття для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК матеріалів досудового розслідування є або документи, що підтверджують особисте вручення відповідному учаснику кримінального провадження повідомлення про відкриття для ознайомлення матеріалів справи (зокрема, особисті розписки підозрюваного, захисника), або докази про направлення такого повідомлення на адресу, вказану для листування. Доводи прокурора про те, що суд мав допитати слідчого з метою встановлення в такий спосіб дати повідомлення сторони захисту про відкриття матеріалів провадження для ознайомлення з ними в порядку ст. 290 КПК, є безпідставними, оскільки допит слідчого не є належним процесуальним джерелом доказів для встановлення судом дня завершення досудового розслідування. Ця правова позиція сформована 28.04.2025 року і викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 354/1129/20.

Стороною захисту, зокрема, в змістах клопотань, поданих в порядку ст. 220 КПК України адвокатом ОСОБА_5 , вказується, що 29.11.2024 року в порядку ст. 290 КПК України, стороною обвинувачення здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження.

З урахування наведених вище сформованих та актуальних позицій Верховного Суду, визнання адвокатом здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження, є сумісним з положеннями ст. 290 КПК України і правовою природою завершення досудового розслідування. Тому, оскільки стороні захисту було повідомлено про доступ до матеріалів кримінального провадження 29.11.2024 року, то має місце факт неналежного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування.

Належить вказати, що не встановлення точної дати вручення повідомлення про завершення розслідування саме по собі не свідчить про незаконність відмови слідчого, якщо на момент ухвалення такої відмови досудове розслідування було фактично завершене за відповідним дорученням прокурора, а дії слідчого з відкриття кримінального провадження в силу вимог КПК України, були обмеженими. Саме відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту (після повідомлення) є тим процесуальним моментом, який має найбільші правові наслідки. Після надання доступу до матеріалів сторонам, вони вже не мають права вимагати проведення будь-яких інших процесуальних дій у визначений чинним законодавством строк, окрім тих, що стосуються безпосередньо відкриття матеріалів.

Суд зауважує, що адвокатом ОСОБА_5 як захисником у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , також з цих підстав подавались заяви про відвід слідчого і прокурора, і ці моменти частково досліджувались слідчою суддею ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 в ухвалах від 18.12.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 463/11569/24, номером провадження 1-кс/463/9851/24, і за єдиним унікальним номером судової справи 463/11568/24, номер провадження 1-кс/463/9850/24, за результатами розгляду яких в задоволені обидвох відводів відмовлено, а також в змісті обох ухвал слідчої судді встановлено, що 26.11.2024 року на месенджер мобільного телефону ОСОБА_4 надійшов скан повістки про виклик з абонентського номеру мобільного телефону який заходиться у користуванні слідчого ( НОМЕР_3 ) з вимогою з`явитись до органу досудового розслідування 27.11.2024 року на 11.00 год. на проведення слідчих та процесуальних дій в рамках зазначеного кримінального провадження. Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регламентований ст. 135 КПК України. За приписами ч. 9 цієї норми визначено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Отже, виписана 26.11.2024 та адресована цього ж дня повістка ОСОБА_4 про його явку 27.11.2024, не зважаючи та не акцентуючи увагу слідчого судді щодо того, що зміст цієї повістки не відповідає вимогам ст. 137 КПК України, свідчить про неналежну процесуальну поведінку слідчого, а відтак є наслідком порушення загальних засад кримінального провадження, які передбачені статтею 7 КПК України. Однак, незважаючи на об`єктивні пояснення ОСОБА_4 щодо об`єктивної неможливості свого прибуття саме 27.11.2024, слідчим скеровано додатково ряд повісток щодо явки останнього до органу досудового розслідування 27.11.2024, 28.11.2024, 29.11.2024 та 30.11.2024 із супровідним текстовим повідомленням, що в разі його неприбуття у визначені дні та години, стороною обвинувачення буде ініційовано обрання відносно нього іншого більш тяжкого запобіжного заходу, а застава відповідно буде звернена в дохід держави. 29.11.2024 ОСОБА_4 прибувши по повістці о 09 годині 56 хвилин, разом зі своїм захисником, підтвердив належну свою процесуальну поведінку та покладенні на нього обов`язки вкотре.

Таким чином, слід констатувати, що станом на 29.11.2024 року стороні захисту було відомо про прийняття рішення про завершення такої стадії кримінального провадження, як досудове розслідування, однак адвокатом ОСОБА_5 , незважаючи на це, 03.12.2024 року та 09.12.2024 року було подано в Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ряд клопотань в порядку ст. 220 КПК України, так й не ознайомившись з відкритими матеріалами досудового розслідування.

Резюмуючи, слід підкреслити, що всі перелічені відмови старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 в задоволенні ряду клопотань адвоката, не мали наслідком істотного порушення прав, свобод та інтересів будь-яких осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, а такі питання могли бути вирішеними у судовому провадження шляхом заявлення клопотання про проведення слідчої дії з її відповідним обґрунтуванням. Зокрема, й тимчасового доступу до речей і документів, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 161 КПК України, оскільки таким правом не наділена лише сторона обвинувачення, і таке право не обмежено виключно досудовим розслідуванням.

Так, за змістом ч. 1 ст. 161 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Таким чином, сторона захисту, як була спроможна на момент подання клопотання від 03.12.2024 року на стадії досудового розслідування, так й спроможна сама забезпечити такий захід кримінального провадження на стадії судового розгляду за власним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, й отримавши такий тимчасовий доступ реалізувати відповідну ухвалу.

Те ж стосується й проведення лінгвістичноі? (семантико-текстуальноі?) експертизи, в порядку ст. 332 КПК Украі?ни, то як вбачається з матеріалів обвинувального акту, сторона захисту скористалась своїм правом і 26.05.2025 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подала суду клопотання про проведення лінгвістичноі? (семантико-текстуальноі?) експертизи.

При цьому, згідно зі ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин. Однак, як й в ситуації з тимчасовим доступом до речей і документів, адвокат ОСОБА_5 на відповідній стадії кримінального провадження не звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд висновує, що у задоволені всіх поданих адвокатом ОСОБА_5 в інтересах його підзахисного ОСОБА_4 скарг належить відмовити, а запереченням, долученим до матеріалів обвинувального акту, із наведеними у них доводами, фактами і обставинами процесуальних порушень, належить надати оцінку у ході судового розгляду даного кримінального провадження та при ухваленні вироку за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись статтями 303, 309, 369, 371-372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного, - відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення одночасного допиту між ОСОБА_4 та свідком, - відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів, - відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни правової кваліфікації складу кримінального правопорушення, - відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , яка полягає в істотному порушенні вимог КПК України при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, - відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на рішення старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 від 30.08.2025 року про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами, - відмовити.

Запереченням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданим в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6533/24, із наведеними у них доводами, фактами і обставинами процесуальних порушень, надати оцінку у ході судового розгляду та при ухваленні вироку.

Запереченням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданим в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6535/24, із наведеними у них доводами, фактами і обставинами процесуальних порушень, надати оцінку у ході судового розгляду та при ухваленні вироку.

Запереченням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданим в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 28.08.2024 року за єдиним унікальним номером справи 463/8086/24 та номером провадження 1-кс/463/6538/24, із наведеними у них доводами, фактами і обставинами процесуальних порушень, надати оцінку у ході судового розгляду та при ухваленні вироку.

Ухвала суду, в силу ч. 2 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене у ч. 1 цієї статті.

Текст ухвали у повному обсязі проголошувався 22 грудня 2025 року о 14:00 хв.

Суддя ОСОБА_11