УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту

23 грудня 2025 рокуСправа № 495/9713/25
Номер провадження 1-кс/495/2551/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту,

УСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 19.12.2025 року надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000460 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що на ПП "Старокозаче, що розташоване поблизу с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перетину державного кордону надав наступні документи: Консультаційний висновок спеціаліста від 11.08.2025, виданий КНП "Міський психіатричний диспансер на ім`я ОСОБА_6 ; Висновок №420 від 25.09.2025, виданий ТОВ "ХЕЛС КЛИНИК" на ім`я ОСОБА_6 , медичний висновок ЛКК №420 від 25.09.2025 на ім`я ОСОБА_6 , виданий ТОВ "ХЕЛС КЛИНИК"; копія акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 10.10.2025; військово-обліковий документ № 3 виданий на ім`я ОСОБА_5 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.12.2025, з можливими ознаками підробки, чим використав завідомо підробні документи.

За даним фактом 19.12.2025 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування, в ході огляду місця події на пункті пропуску Старокозаче поблизу села Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області у гр. ОСОБА_6 було оглянуто та вилучено наступні документи:

- Консультаційний висновок спеціаліста від 11.08.2025, виданий КНП "Міський психіатричний диспансер на ім`я ОСОБА_6 ;

- Висновок №420 від 25.09.2025, виданий ТОВ "ХЕЛС КЛИНИК" на ім`я ОСОБА_6 ;

- медичний висновок ЛКК №420 від 25.09.2025 на ім`я ОСОБА_6 виданий ТОВ "ХЕЛС КЛИНИК";

- копія акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 10.10.2025;

- військово-обліковий документ №3 виданий на ім`я ОСОБА_5 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.12.2025;

- копія витягу з Резерв +.

Вказані вище документи упаковано до спеціального пакету Національної поліції України RIC 2025337, про що складено відповідний протокол огляду місця події від 18.12.2025.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 19.12.2025 вказані вище документи визнано речовим доказом.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, однак надали для ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено таке.

Досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000460 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК).

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні встановлено, що підставою для арешту стало те, що на думку співробітників ДПСУ вилучені документи мають ознаки підробки.

Дослідивши матеріали справи, слідча суддя бере до уваги запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Южне) про надання наступних відомостей:

- чи ставав на військовий облік гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ?

- чи знімався з військового обліку гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

- чи надавалась відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .? Якщо так, то на якій підставі та які документи було видано ОСОБА_5 .?

- чи видавався військово-обліковий документ № 3 від 02.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .? Якщо так, то на підставі яких документів, які надав ОСОБА_5 , видався вище зазначений документ, прошу надати належним чином завірені копії зазначених документів.

А також те, що у відповідь на цей запитіз ІНФОРМАЦІЯ_2 (Южне) надійшов лист з наступною інформацією:

- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними ІКС «Оберіг» адреса місця реєстрації АДРЕСА_3 ;

- Станом на 19.12.2025 року ОСОБА_5 перебуває на обліку y ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_5 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункт 9 частина 1, статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 03.02.2026 року (здійснює постійний догляд за хворою мати довідка ЛКК №420 від 25.09.2025 року, акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 10.10.2025 р.);

- 09.12.2025 року ОСОБА_5 отримав військово-обліковий документ №3.

За диспозицією ч.4 ст.358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, надана ІНФОРМАЦІЯ_2 (Южне) відповідь засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на майно у рамках даного кримінального провадження за ч.4 ст.358 КК України.

Арешт майна має бути обґрунтованим і відповідати принципам пропорційності, враховуючи відсутність фактичних ризиків приховування, пошкодження чи відчуження майна. Також дізнавач не обґрунтував необхідність накладення обмеження на користування транспортним засобом, враховуючи його значення для підприємства.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З огляду на наведене, слід відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7