Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6475/25
Провадження № 1-кс/279/1404/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000763 від 21 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання 21.10.2025 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебував в нежитловому приміщення пилорами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_9 , де між ними під час вживання спиртних напоїв відбулася словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 на грунті раптового виниклих неприязних відносин виник умисел, направлений за заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв до рук кухонного ножа, яким наніс не меньше трьох ударів в праву частину тулуба та правого передпліччя ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: колотої проникаючої рани м`ягких тканин живота справа, поверхневої колотої рани правого передпліччя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. 21 жовтня 2025 в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як безпосередньо після вчинення злочину очевидець та сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин.

За даним фактом 21 жовтня 2025 року слідчим відділенням Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

22 жовтня 2025 року відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .І ст.121 КК України

Обгрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 у вчененні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю доказів, отриманих у встановленому законодавством порядку під час проведення досудового слідства. Клопотання також обґрунтованого наявністю ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому, на обгрунтування ризиків, вказав, що підозрюваний знайомий з потерпілим, свідком, отже, ризик незаконного впливу на них має реальний характер, також вказав, що ОСОБА_10 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що не виключає ризиків переховання його від слідства, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними за результатами слідчих (розшукових) заходів доказами. Також заявив, що підозрюваний раніше був судимий за ч.1 ст.121 КК України (справа № 279/2153/22) з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково у зв`язку з укладенням контракту для проходження військової служби, а згодом звільнений за станом здоров`я, тобто фактично вчинив дії, які містять ознаки злочину, під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Також зазначив, що існують ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний, знаючи про покарання у виді позбавлення волі, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки останні в судовому засіданні не допитувалися, отже, перебуваючи на волі підозрюваний зможе незаконно впливати на них з метою неможливості використання їх показань в якості доказів. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що підозрюваний не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, раніше судимий. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України відносно ОСОБА_9 визнав, однак повідомив, що подія сталася за інших обставин, ніж зазначені у підозрі та клопотанні про обрання запобіжного заходу. Зокрема, вказав, що ОСОБА_9 хотів викрасти у нього мобільний телефон, однак заперечував це, однак коли ОСОБА_5 побачив свій телефон у задній кишені штанів потерпілого, то між ними зав`язалася суперечка, яка перейшла до бійки. При цьому ОСОБА_9 взяв до рук дерев`яний брус і наніс кілька ударів ОСОБА_5 в область голови, від яких підозрюваний знепритомнів. Зазначив, що раніше ОСОБА_9 був судимий за вбивство при обтяжуючих обставинах, має схильність до садизму, отже, змушений був захищатися від нього. Не може пригадати, за яких обставин міг нанести удари ножем ОСОБА_9 , повідомив лише, що після бійки побачив, як зайшов до приміщення знайомий ОСОБА_11 , який виштовхував до дверей потерпілого. Також зазначив, що не має на меті уникати слідства, усі речові докази були ним збережені до приїзду працівників поліції, він не тікав, отже ризики не обгрунтовані. Просив застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засідання заперечив щодо наявності та обгрунтованості ризиків, наведених слідчим та прокурором, оскільки ОСОБА_5 мав можливість переховуватися, адже не залишив місце події і чекав приїзду поліції, усі речові докази залишені на місці події, спроби чинити незаконний вплив на потерпілого і свідків не встановлені, навпаки вважає, що мають бути встановлені всі обставини, зокрема й отримані підозрюваним тілесні ушкодження. Вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, встановлення фактичних обставин щодо заподіяння тілесних ушкоджень підозрюваному, їх зв`язок з наступним вчиненням злочину, з`ясування мотивів, та доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення не відноситься до повноважень слідчого судді та має бути вирішено під час розгляду кримінального провадження судом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обгрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 21.10.2025 що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ніж №1, ніж №2, мобільний телефон марки Nokia, дерев`яний брус, змив на аплікатор з поверхні леза ножа №2, змив із поверхні руків`я ножа №2, змив із поверхні скляної чарки, змив із поверхні металевої чарки, змив із поверхні мобільного телефону, змив із поверхні речовини бурого кольору на дерев`яному брусі, змив із поверхні речовини бурого кольору біля ліжка, змив із поверхні речовини бурого кольору в центрі кімнати.;

- протоколом огляду місця події від 22.10.2025 що за адресою: Житомирська обл., м.Коростень, вул.Миколи Амосова, буд.8, в ході якого виявлено та вилучено: туфлі коричневого кольору, футболку червоного кольору з плямами речовини бурого кольору, шкарпетки, шапку, куртку, штани з ременем на яких виявлено плями речовини бурого кольору, зв`язку ключів, банківську картку «РадаБанк», блокнот із записами;

- протоколом затримання у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.10.2025, який повідомив про обставини події;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.10.2025, який повідомив про обставини події;

- поясненням ОСОБА_5 ;

- довідкою КНП "Коростенська ЦМЛ" № 5926 від 21.10.2025 відносно хворого ОСОБА_9 із зазначенням діагнозу "колота (протикаюча)? рана мяких тканин живота справа, поверхнева колота рана правого передпліччя;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22.10.2025 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_9 від 22.10.2025, в якій він вказує на ОСОБА_5 як особу, яка вчинила злочин;

- висновок експерта № 273 від 22.10.2025 року про ступінь тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Також слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість та безальтернативність покарання, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі. При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного та захисника, про те, що він не має на меті тікати, зникати, чи знищувати сліди як речові докази, оскільки з пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_5 на момент приходу поліції не усвідомлював тяжкості інкримінованого правопорушення, вважаючи, що заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_9 не потягнуть тяжких наслідків.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків також оцінюється слідчим суддею як високий, оскільки підозрюваний заперечує обставини заподіяння тілесних ушкоджень, ні потерпілий, ні свідки в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися , вони були очевидцями кримінального правопорушення, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що ризик перешкодити кримінальному провадженню, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, має високий ступінь імовірності.

З огляду на викладене, слідчий суддя відхиляє доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, особи підозрюваного, інших обставин слід виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, суд має враховувати потенційну можливість підозрюваного або обвинуваченого впливати на свідків, знищувати докази, переховуватися від слідства, або продовжувати злочинну діяльність.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження, свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника та підозрюваного для обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з огляду на наявність сім`ї та поведіку підозрюваного , оскільки вони не стали стримуючим бар`єром до вчинення інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння. Крім того, будучи колишнім військовослужбовцем, маючи певні навички володіння зброєю, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, що може свідчити про його підвищену суспільну небезпечність.

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 22.12.2025 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити , а саме обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер, кількість нанесених ударів, локалізацію тілесних ушкоджень, обстановку та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визнання застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000763 від 21 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 22.12.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_15