У Х В А Л А

іменем України

11 листопада 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000271 від 24.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, яке надійшло із клопотанням начальника Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

у с т а н о в и в:

17.09.2025 начальник Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 24.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На обґрунтування клопотання зазначено, що кримінальне провадження порушене за фактом виявлення 23.03.2014 поблизу автодороги сполученням с. Чемужівка - с. Артюхівка Зміївського (нині Чугуївського) району Харківської області трупа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями, які є характерними для дорожньо-транспортної пригоди.

Відомості за даним фактом 23.03.2014 були внесені до ЄРДР за № 0000271 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24.03.2014 заступником начальника СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_5 призначено судово-медичну експертизу.

24.03.2014 отримано висновок судово-медичної експертизи № 74/Змт, згідно якого причиною смерті ОСОБА_6 є: закрита тупа травма живота, з ушкодженням органів черевної порожнини і зачеревного простору, що призвела до розвитку травматичного і геморалогічного шоку, що стало безпосередньою причиною смерті. По ступеню тяжкості вищевказані тілесні ушкодження, що утворилися по єдиному механізму кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених МОЗ України від 17.01.1995). Вказані вище тілесні ушкодження мають ознаки їх прижиттєвості і утворилися від дії тупих предметів зі значною силою, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, від дії передніх частин автотранспортного засобу, що рухається, і могли бути отримані в умовах: дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода), в строк, вказаний в постанові.

Потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування проведені слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення осіб, які у кримінальному провадженні можуть бути свідками та очевидцями вказаної події, а також особи, яка вчинила злочин. В порядку ст. 40 КПК України неодноразово надавалися доручення оперативним підрозділам на проведення слідчих дій з метою встановлення особи, яка вчинила злочин, та свідків.

На час звернення із клопотанням жодній особі повідомлення про підозру не було вручено.

На підставі викладеного, з урахуванням положень статті 49 Кримінального кодексу України, прокурор звернувся з цим клопотанням.

Ухвалою від 19.09.2025 судовий розгляд клопотання прокурора призначено на 01.10.2025.

01.10.2025 розгляду клопотання не був проведений, оскільки суддя ОСОБА_1 був зайнятий в іншому кримінальному провадженні. Розгляд клопотання призначено на 11.11.2025.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового засідання підтримав клопотання, з підстав викладених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка повідомлялася про час і місце судового розгляду, повторно до суду не прибула, будь-яких заяв не подавала.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, дійшов наступного.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000271 від 24.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України; повідомлення про початок досудового розслідування від 24.03.2014; постанови про призначення процесуального прокурора від 24.03.2014; постанови про зміну групи прокурорів від 23.12.2015; постанов про створення слідчої групи від 27.07.2023, від 05.09.2025; постанов про призначення групи прокурорів від 24.07.2023, від 11.08.2023; доручень про проведення досудового розслідування від 27.07.2023, від 05.09.2025; повідомлення про початок досудового розслідування від 27.07.2023; рапорту чергового Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2014; протоколу огляду місця події від 23.03.2014; довідки судово-медичного експерта ОСОБА_8 ; паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; дозволу видачу тіла ОСОБА_4 ; наказу про створення слідчо-оперативної групи для розслідування кримінального правопорушення від 25.03.2014; доручень про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 27.03.2014, від 04.07.2023, від 09.11.2023, від 04.12.2023, від 05.02.2024, від 15.04.2024, від 07.06.2024, від 04.03.2025; рапортів на виконання доручень від 25.03.2014, від 26.03.2014, від 03.05.2018, від 14.07.2023, від 16.11.2023, від 15.02.2024, від 25.04.2024, від 13.06.2024, від 14.03.2025; листів старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 21.04.2017 щодо активізації досудового розслідування; вказівок в порядку ст. 39 КПК України по кримінальному провадженню; заяви про залучення до провадження як потерпілого від 14.04.2014; пам`ятки про процесуальні права та обов`язки; протоколу допиту потерпілого від 14.04.2014; постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 24.03.2014; висновку судово-медичної експертизи № 74-Змт/14 від 15.05.2014; постанови про визнання предметів в якості речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.03.2014; квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 81; протоколів допиту свідків від 24.03.2014, від 25.03.2014, від 26.03.2014, від 27.03.2014, від 28.03.2014, від 29.03.2014, від 05.04.2014, від 15.04.2014, від 24.05.2014, від 16.06.2014; зображень транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення вчинене 23.03.2014.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, за який покарання передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Частиною 2 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до статті 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З дня вчинення тяжкого злочину пройшло більше десяти років, при цьому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурором у клопотанні підтверджено, що слідчі дії, проведені у кримінальному провадженні, не надали результату на встановлення особи чи осіб, які вчинили це кримінальне правопорушення.

Таким чином, з дня вчинення тяжкого злочину пройшло десять років, що свідчить про наявність підстав, для закриття провадження на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, належить задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись статтею 49 Кримінального кодексу України, статтями 9, 84, 91, пунктом 3-1 частини 1, абзацом 4 частини 4 статті 284, статтями 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Закрити кримінальне провадження № 0000271 від 24.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1