Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/905/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. Одеса

Колегія суддів Пересипського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_6 , обвинувачених, їх захисника - адвоката ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , під час розгляду у закритому, дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ч.2 ст.304 КК України, а також ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8 обвинувачують у вчиненні двох епізодів закінченого замаху на диверсію, з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, обґрунтоване причетністю ОСОБА_8 до вмінених злочинів, їх тяжкістю та суспільною небезпечністю, а також продовженням існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду, а також продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку прокурора - в підтримку клопотання, а також заперечення сторони захисту та представника служби у справах дітей (про необхідність зміни раніше застосованого запобіжного заходу на більш м`який чи зменшення розміру застави), колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_8 є неповнолітньою особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_8 до вмінених йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу.

Ухвалою колегії суддів від 16 грудня 2025 року продовжено строк застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 13 лютого 2026 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з одночасним покладенням певних процесуальних обов`язків.

Незважаючи на неповнолітній вік, перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також навчання обвинуваченого в середньому освітньому закладі, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

Вмінені обвинуваченому діяння характеризуються підвищеною суспільної небезпекою, а також суворою мірою покарання, яке може бути призначено у разі визнання винуватим, що обвинувачений цілком усвідомлює. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення обвинуваченим території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу колегії суддів, обґрунтовує продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду, ймовірність настання якого на теперішній час не зменшилася.

Колегія суддів також вважає, що оскільки особу, ймовірно співробітника спецслужб російської федерації, який спонукав обвинуваченого до вчинення вмінених йому дій, до теперішнього часу не встановлено та не затримано, то така особа може відновити спілкування з обвинуваченим, дати йому нові завдання щодо протиправної діяльності, а тому також продовжує існувати ризик можливого продовження обвинуваченим аналогічної злочинної діяльності.

При цьому колегія суддів зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , були спрямовані на шкоду суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості та обороноздатності України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

При цьому судом враховано і положення ч.6 ст.176 КПК України про те, що під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.113 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 частини 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 04 липня 2025 року до ОСОБА_8 було визначено заставу, як альтернативу тримання під вартою, у максимальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який в подальшому колегією суду було зменшено до 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн.

На думку колегії суддів, раніше визначений розмір застави буде продовжувати мати в даний час стримуючий характер для обвинуваченого від можливого порушення процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі обвинуваченого, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,199,369-372 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 11 квітня 2026 року.

Визначити розмір застави, як альтернативи його тримання під вартою, - у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Код ЄДРПОУ отримувача: 26302945; р/р UA0005435; банк: Державна казначейська служба України; МФО 820172, після чого ОСОБА_8 звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із представниками потерпілих та свідками в даному провадженні з питань, що є предметом судового розгляду; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 11 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених частинами 8, 10, 11 ст.182 КПК України, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Судді Пересипського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3