Провадження № 1-кс/161/6948/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 27 листопада 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 18.03.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В

21.11.2025 прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 19.11.2025, в ході проведення обшуку у приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :79:638:0011, що належить ОСОБА_6 (клопотання надіслано поштою згідно відтиску на конверті 20.11.2025).

У поданому клопотанні прокурор вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю, навела доводи аналогічно тим, що вказані у клопотанні, просила його задовольнити.

Представник власника майна заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки вважає його безпідставним та не обгрнутованим, надала письмові заперечення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Підрозділом детективів ТУ БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 18.03.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

19.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2025 проведено обшук у приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :79:638:0011, що належить ОСОБА_6 , в ході якого вилучено грошові кошти, чохол в якому знаходиться зброя, мобільний телефон, які постановою старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_7 від 20.11.2025 визнані речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що мобільний телефон (технічний засіб) вилучений з порушенням процесуальних норм.

Прокурором у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що мобільний телефон дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речового доказу, окрім грошових коштів та зброї, оскільки ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2025 відмовлено у наданні дозволу в частині виявлення та вилучення грошових коштів. Більше того, у поданому клопотанні сторони обвинувачення відсутня будь-яка інформація про те, що грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом чи були об`єктом кримінально-протиправних дій, а зброя взагалі перебува у законному володінні ОСОБА_5 ..

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, однак частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 19.11.2025, а саме на: мобільний телефон ОСОБА_5 марки Iphone IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти в іноземній валюті у розмірі: 9000 (дев`ять тисяч) євро, чохол в якому знаходиться зброя з маркуванням СКС НОМЕР_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя