Справа № 587/3479/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000460 від 29 квітня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Сумського районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.

Під час розгляду справи цивільним позивачем ПАТ «Сумирибгосп» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а саме 166964,40 грн у зв`язку з пошкодженням належного їм автомобіля ВАЗ 212140 д.н. НОМЕР_1 .

Представник цивільного позивача ПАТ «Сумирибгосп»- адвокат ОСОБА_4 під час розгляду справи звернувся з клопотання про витребування інформації щодо нерухомого та рухомого майна та накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 . В клопотанні про забезпечення позову, представник цивільного позивача просить вжити заходи забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме накласти арешт на майно, яке належить обвинуваченому, так як існують прямі ризики, щодо відчудження рухомого або нерухомого майна, яке належить обвинуваченому.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову та подані матеріали, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Представником цивільного позивача не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також представником цивільного позивача в кримінальному провадженні не доведено наявність наміру відповідача будь- яким чином вчинити дії, з метою уникнення виконання рішення суду, враховуючи те, що обвинувачений є військовослужбовцем та офіційно отримує дохід. За таких обставин у задоволенні клопотання про забезпечення цивільного позову потрібно відмовити.

Керуючись ст. 128 КПК України, ст.ст.149,151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника цивільного позивача ПАТ «Сумирибгосп» - адвоката ОСОБА_4 про забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1