печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та їх вилучення.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000787 від 30.07.2025 за підозрою колишнього заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У ході досудового розслідування, 26.06.2025 повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Сімферополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Слідчий вказує, що на даний час в ході розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у отриманні документів, що стосуються проходження служби в органах ОВС, а саме до особової справи колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до листа заступника голови ліквідаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.07.2025 № 35л/к/13-2925 особова справа ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 була скерована до ІНФОРМАЦІЯ_3 у липні 2014 року.

Таким чином, отримання даної інформації, можливе лише в разі надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містяться в особовій справі колишнього заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігається та перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

В судове засідання слідчий подав заяву в якій просив розглядати клопотання без фіксування технічними засобами, вимоги підтримав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання подала клопотання про те, що не заперечує щодо розгляду даного питання без фіксування технічними засобами. Заперечувала щодо задоволення клопотання про тимчасовий доступ.

Окрім цього, представник ІНФОРМАЦІЯ_4 подала заперечення на дане клопотання.

Так, у запереченнях зазначено, що сторона органу досудового розслідування не зверталась попередньо до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо отримання документів, які містяться в особовій справі колишнього заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 .

Також слідчим у поданому клопотанні в порушення вимог п.5,6 ч. 2 ст. 160 та ч. 5,7 ст. 163 КПК України не вказано заначення речей та документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання їх як доказів.

Відтак, представник ІНФОРМАЦІЯ_4 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Частинами 1 та 2 ст. 22 КПК України, встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення належним чином не було обґрунтовано клопотання.

Зокрема, вбачається, що уповноважена особа у кримінальному провадженні не зверталась попередньо до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідним запитом в порядку ст. 93 КПК України, з метою можливості отримання інформації без застосування такого заходу, як тимчасовий доступ до документів.

Окрім цього, на думку слідчого судді, слідчий при зверненні до суду зазначає загальні обставини кримінального провадження, однак необгрунтовує, яке має значення для досудового розслідування документи, які містяться в особовій справі колишнього заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 та в чому полягає їх необхідність.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий при зверненні до суду належним чином не виконав вимоги, передбачені ст. 163 КПК України.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 159, 160, 162, 163, 164, 166, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1