Єдиний унікальний номер 389/1321/24
провадження №1-кп/389/53/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 28.01.2024, стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянки України, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , вдови, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

27.01.2024 приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_5 , спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , знаходились у приміщенні веранди житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство свого чоловіка ОСОБА_5 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 , під час сварки з ОСОБА_5 , взяла зі столу кухонний ніж та, тримаючи його в правій руці, нанесла вказаним ножем один удар своєму чоловіку ОСОБА_5 в область грудної клітки зліва, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани на грудній клітці по передній поверхні зліва з пораненням навколо серцевої сорочки, поранення лівого шлуночка серця, крововиливу в ліву плевральну порожнину, гемотампонади серцевої сорочки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 01.04.2024, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_5 настала на місці події від спричинення указаних тілесних ушкоджень.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнала у повному обсязі та розкаялась. Надала суду показання, відповідно до яких 27.01.2024 приблизно о 22.00 годині її чоловік ОСОБА_5 прийшов додому у нетверезому стані, маючи з собою пляшку горілки. Вона в цей час готувала їжу, тож вийшла до нього з кухні тримаючи ножа у правій руці. Пляшку горілки, яку з собою приніс чоловік, вона забрала, бо він і так був нетверезий, чоловік вимагав повернути пляшку, і з цього приводу виникла сварка, він намагався її вдарити, замахнувся. Вона, продовжуючи тримати ніж в руці, взяла лівою рукою цигарку, і, щоб заспокоїтися, пішла курити на веранду. Чоловік пішов за нею, почав її ображати, схопив за «барки», замахнувся на неї, і в цей час вона, щоб себе захистити, нанесла чоловіку удар ножем. Куди била бачила, але не думала, що нанесе удар в серце. Після удару, чоловік пішов в будинок, сів у крісло, вона його відвела в спальню, роздягнула, крові майже не було. Речі вона кинула прати, потім подзвонила свекрусі і сказала, що чоловік сам себе вдарив, потім подзвонила до лікарні. Виконувала вказівки лікаря, робила штучне дихання. Вважала, що чоловік нетверезий і прикидається, бо він раніше так робив. Крім того. зазначила, що не мала наміру вбити чоловіка, хотіла, що він припинив ображати і не бив. У неї в руках був ніж, а у чоловіка не було.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 надала суду показання, відповідно до яких ОСОБА_5 був її сином, а обвинувачена невістка. Син казав, що відносини з дружиною не дуже, вона сину рекомендувала визначитись чи будуть вони жити разом чи треба розходитись. В той день, точно дату не пам`ятає, ввечері перебувала в себе вдома, їй зателефонувала обвинувачена та повідомила, щоб вона брала картку сімейного лікаря та їхала до них додому, бо ї син порізався. Вона на велосипеді поїхала за місцем проживання свого сина, коли приїхала, то біля будинку була карета швидкої. Коли зайшла до будинку, почула, як її невістка кричала: « ОСОБА_8 , що ти зробив», побачила пральну машину, з якої витікала з отвору для води кров. Потім приїхала поліція. Коли зайшла до кімнати, то побачила свого сина, який лежав на ліжку вкритий ковдрою, коли відкрила, то побачила рану на серці, крові навколо не було. При ній син з невісткою сварились один раз. Коли син був тверезий, нормально усе було, як випивав, то були конфлікти.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_9 , надав суду показання, відповідно до яких, обвинувачена є його дочкою, ОСОБА_5 - зятем. 27.01.2024 дочка десь о 23:00 годині зателефонувала та повідомила, що зять ОСОБА_5 зарізався. На його запитання сказала, що перенесла його, робила штучне дихання, викликала швидку допомогу. В той день до дочки додому не приходив. Жили син з невісткою по різному, донька скаржилась, що чоловік приходить додому нетверезий. Особисто він при конфліктах присутнім не був. Якби знав, що чоловік її ображає, то не дав би їм одружитися. Зі слів колишнього чоловіка доньки йому відомо, що зять казав, що він собі щось зробить, а його донька опиниться у в`язниці.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 надав показання, відповідно до яких, працює фельдшером на швидкій допомозі, 27.01.2024 він працював на зміні, десь о 22:00 годині надійшов виклик на робочий планшет з приводу ножового поранення. Коли приїхали за адресою, там стояла обвинувачена. На його питання остання відповіла, що відбулась сварка, під час якої її чоловік вдарив себе ножем. Потім констатували смерть її чоловіка, він вже був мертвий десь за 30 хвилин до їх приїзду. Потім приїхала мати обвинуваченої, а потім поліція. Коли глянув на пральну машину, то побачив речі у бурій воді. Коли оглядав постраждалого, то в рані ножа не було, він лежав чистий, на ліжку, роздягнений по пояс, на спині, ліжко було чисте, також без плям крові, рана в ділянці серця була приблизно 3 см, на рані також не було крові, хоча кров мала бути при такому пораненні. Коли приїхали, то обвинувачена була спокійна, коли сказав, що потерпілий мертвий, почала плакати.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , надала показання, відповідно до яких обвинувачена її сестра. 27.01.2024 близько 23 години їй подзвонила сестра ОСОБА_5 , вона чи то сміялась чи то плакала і сказала, що її чоловік зарізався. Потім хвилин через 20-25 знову зателефонувала та повідомила, що чоловік зарізався і вона його перетягнула з кухні в зал, робила штучне дихання. С сестрою та її чоловіком спілкувались, але не часто. Сестра жалілась на чоловіка, однак вона особисто при сварках присутня ніколи не була.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 надав суду показання, відповідно до яких обвинувачена його колишня дружина. Її чоловіка ОСОБА_5 також знав, він приходив до нього додому десь раз на тиждень, щось допомогти або просто повечеряти. Останнім часом він багато пив, його зауваження припинити не слухав. Раз обвинувачена дзвонила йому та скаржилась, що чоловік її бив. Якось телефонувала та питала чи її чоловік не заходив, він відповів, що не заходив. Хто йому повідомив про те, що трапилось, не пам`ятає, він не повірив.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілої та свідків, які узгоджуються як між собою, так і з сукупністю досліджених письмових доказів, а саме:

рапортом від 27.01.2024, протоколом огляду місця події від 28.01.2024 із оглянутим відеозаписом - території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено кухонний ніж зі слідами РБК на лезі, фрагмент покриття підлоги зі слідами РБК з кімнати N?1, кофту чорного кольору з механічними пошкодженнями у вигляді порізу на передній поверхні та футболку чорного кольору з аналогічними пошкодженнями (т.1 а.п.124-132) якими підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення

лікарським свідоцтвом про смерть (т.1 а.п.136) відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від проникаючого поранення грудної клітини з ушкодженням серця;

висновками експертів: №135 від 06.02.2024 (т.1 а.п.153), №151 від 16.02.2024 (т.1 а.п.155), №476 від 07.02.2024 (т.1 а.п.156), №23 від 01.04.2024 (т.1 а.п.149-152) та додатковою експертизою до висновку експерта №23 від 17.04.2024 (т.1 а.п.209-212), №142 від 07.02.2024 (т.1 а.п.167) відповідно до яких: при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в VI міжребір?ї по лівій пригрудинній лінії, що продовжується в рановий канал, проникаючий в ліву плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки, поранення лівого шлуночку серця, гемотампонада серцевої сорочки; саден в лівій лобній ділянці над бровою, біля зовнішнього кута лівого ока (3), на підборідді біля кута нижньої губи зліва, на дистальній фаланзі І пальця правої кисті, на лівому колінному суглобі; саден з синцем на проксимальній фаланзі І пальця правої кисті (2). Проникаюча колото-різана рана на грудній клітці по передній поверхні зліва з пораненнями навколо серцевої сорочки, поранення лівого шлуночку серця, крововиливу в ліву плевральну порожнину, гемотампонада серцевої сорочки, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння згідно п. 2.1.3й,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 N? 6. Рана на грудній клітці, що проникає в грудну порожнину спричинена прижиттєвою дією плоского одностороннє гострого колюче-ріжучого предмета з обухом помірної товщини 0,1-0,2 см та з найбільшою шириною зануреної частини клинка орієнтовно в межах 1,7-1,9 см. В момент спричинення ушкодження клинок був орієнтований вертикально, обухом-вверх, лезом-вниз, з зануренням його майже прямовисно до поверхні шкіри. Рана на грудній клітці, яка мала місце на тілі гр. Ломаки в VI міжребір?ї по лівій пригрудинній лінії, що мала місце на тілі у потерпілого гр. ОСОБА_5 не могла утворитися при падінні, з положення стоячи на колото-ріжучий предмет, тверде покриття чи виступаючі предмети. Тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій лобній ділянці над бровою, біля зовнішнього кута лівого ока, на підборідді зліва біля куточку губ, утворилися від травматичної дії тупого(-их) предмету(-ів), індивідуальні властивості якого(-их) в ушкодженнях не відобразилися, орієнтовно за 2 доби до настання смерті, мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом МОЗ України від 17.01.1995 N?6 та в прямому причинному зв?язку з настанням не смерті не перебувають. Враховуючи локалізацію, взаємне розташування, характер, механізм утворення саден на в лівій лобній ділянці над бровою, біля зовнішнього кута лівого ока, на підборідді зліва біля куточку губ, не виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на нерівну, жорстку поверхню. Тілесні ушкодження у вигляді саден на дистальній фаланзі 1 пальця правої кисті, на лівому колінному суглобі та саден з синцем на проксимальній фаланзі І пальця правої кисті, утворилися від травматичної дії тупого(-их) предмету(-ів), індивідуальні властивості якого(-их) в ушкодженнях не відобразилися, орієнтовно за 12 годин до настання смерті, мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом МОЗ України від 17.01.1995 N? 6 та в прямому причинному зв?язку з настанням не смерті не перебувають. Враховуючи локалізацію, взаємне розташування, характер, механізм утворення саден на лівому колінному суглобі можна говорити, що вони могли утворитися при падінні з положення стоячи на нерівну, жорстку поверхню. Смерть гр. ОСОБА_5 настала від колото-різаного поранення грудної клітки зліва проникаючого в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки та пораненням лівого шлуночку серця, що ускладнилось розвитком гемотампонади серцевої сорочки. Після отримання тілесних пошкоджень в області грудної клітки з ушкодженням серця потерпілий міг звершувати активні дії, однак по мірі настання гострої крововтрати ця можливість втрачалась. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись в самому різному положенні по відношенню до нападаючого, був обернутий передньою поверхнею грудної клітки до травмуючого предмету. В момент нанесення тілесних ушкоджень особа що наносила тілесні ушкодження могла знаходитись в самому різному положенні по відношенню до потерпілого. Враховуючи ступінь вираження трупних явищ (трупні плями при натисканні на них триразово зникають і відновлюють свій колір через 6 хвилин, трупне заклякання добре виражено у всіх досліджених групах м?язів, руйнується з силою). Згідно літературних даних «Визначення давності настання смерті в судово-медичній експертизі», (медичні рекомендації м. Київ, 2012 р.), можна говорити що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа пройшло не менше 10-12 годин. При цьому можливі відхилення розвитку посмертних явищ в ту або іншу сторону, оскільки не всі чинники, які впливають на їх міру розвитку можна врахувати. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_5 (висновок експерта N?476 від 07.02.2024) видно, що в крові виявлений етиловий спирт в кількості 3,36 г/дм3, що може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп?яніння по відношенню до живих осіб;

механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді рани в VI міжребір?ї по лівій пригрудинній лінії, що продовжується в рановий канал, проникаючий в ліву плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки, поранення лівого шлуночку серця, гемотампонала серцевої сорочки, які мали місце у гр. ОСОБА_5 суперечать механізму їх утворення при обставинах, на які вказує підозрювана ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 від 11.04.2024, оскільки вказані тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння з положення стоячи на клинок ножа, який утримується в нефіксованій руці іншої людини (як вказує ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту за її участю), так як спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень потребує прикладання сили в момент їх нанесення;

висновком експерта №25 від 21.02.2024 (т.1 а.п.157-165), відповідно до якого: на наданому для експертизи клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва трупа ОСОБА_5 виявлено одне ушкодження у вигляді рани, яка, за характером є колото-різаним ушкодженням, утворилася в результаті одноразового травмувального впливу плоского одногострого колюче-ріжучого предмета клинкового типу з обухом помірної товщини 0,1-0,2 см, з помірно або добре вираженими ребрами та з найбільшою шириною зануреної частини клинка орієнтовно в межах 1,7-1,9 см; вказана рана могла бути спричинена клинком одного колюче-ріжучого предмета; в момент спричинення ушкодження клинок був орієнтований вертикально, обухом-вверх, лезом-вниз, з зануренням його майже прямовисно до поверхні шкіри; більш конкретне встановлення механізму утворення ушкодження на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва є можливим з урахуванням даних про наявність, характер і взаємне розташування пошкоджень на одязі постраждалого;

висновком експерта №23 від 31.01.2024 (т.1 а.п.166), відповідно до якого, при судово-медичній експертизі, у ОСОБА_5 будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено;

висновком експерта №130 від 02.02.2024 (т.1 а.п.172), №149 від 11.03.2024 (т.1 а.п.174-176), №26 від 28.02.2024 (т.1 а.п.177-160), №148 від 11.03.2024 (т.1 а.п.202-204), відповідно до яких:

на фрагменті покриття підлоги кімнати 1, вилученому 28.01.2024 під час огляду місця події по АДРЕСА_2 , знайдено кров людини (об`єкти 1,2) яка може походити від померлого ОСОБА_5 , від ОСОБА_5 кров походити не може

на змиві з руків`я (об`єкт №1) та змиву з клинка (об`єкт №2) кухонного ножа, вилучених 28.01.2024 під час огляду місця події по АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, статеву належність крові та епітеліальних клітин встановити не вдалося, походження вказаної крові від трупа ОСОБА_5 не виключається, від ОСОБА_5 виключається;

на светрі (джемпері), вилученому у ОСОБА_5 , знайдено кров людини (об`єкт №1), яка може походити від померлого ОСОБА_5 , від ОСОБА_5 кров походити не може

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2024 та відеозаписом до нього (т.1 а.п.205-208) відповідно до якого ОСОБА_5 розповіла про обставини вчинення нею 27.01.2024 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

висновком експерта №28 від 04.03.2024 (т.1 а.п.181-201) відповідно до якого; на наданих для проведення експертизи предметах одягу (фуфайці та джемпері), що належали постраждалому ОСОБА_5 , виявлено по одному пошкодженню на рівні середньої частини переду зліва, які мають ознаки розриву, поєднаного з розрізом трикотажного полотна, які утворились в результаті дії плоского, колюче-ріжучого предмета з одного строю заточкою клинка, обух клинка П-подібної форми помірної товщини, пошкодження не придатні для ідентифікації предмета за груповими ознаками; ушкодження на ділянці шкіри грудної клітки зліва трупа ОСОБА_5 та відповідні йому пошкодження на предметах одягу (середня частина переду зліва) могли бути спричинені клинком наданого предмета для проведення експертизи або іншого предмета з подібними конструктивними особливостями клинка.

Показання обвинуваченої щодо відсутності умислу на позбавлення життя потерпілого суд, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію нанесеного тілесного ушкодження в область серця - життєво-важливого органу не знайшли свого підтвердження. Як і твердження, щодо неправомірної поведінки потерпілого в частині заподіяння обвинуваченій тілесних ушкоджень, за відсутності у останньої тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта №23 від 31.01.2024

ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала в силу свого віку і життєвого досвіду його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті особи і хоча можливо й не бажала, але, наносячи удар ножем в область серця- життєво-важливого органу, свідомо припускала настання смерті.

За викладеного, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Системний аналіз положень КПК у їх взаємозв`язку із положеннями КК, які регламентують правові наслідки вчинення кримінальних правопорушень, випливає, що тяжкість злочину як критерій, який має враховуватися під час призначення покарання, має первинне значення для обрання конкретного виду та розміру покарання за вчинений злочин. Саме ознака тяжкості злочину є об`єктивною детермінантою, яка повинна акумулювати в собі всі негативні наслідки, що настали через порушення кримінально-правової заборони; вона відображає ступінь суспільної небезпечності діяння та саме вона є базовою основою для визначення покарання, яке належить призначити особі для досягнення умовної співмірності між злочином та покаранням.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, особу обвинуваченої, що вона раніше не судима, утриманців не має, не працює, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувала.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства, можливості застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає. На думку суду, з урахуванням наведених обставини справи та особи обвинуваченої, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільні позови не подано.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

28.01.2024 року ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано та в подальшому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити колишню - тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 28 січня 2024 (дата затримання), зарахувавши в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 28 січня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, в силу ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

фрагмент покриття підлоги зі слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту чорного кольору з механічними пошкодженнями у вигляді порізу на передній лівій поверхні, футболку чорного кольору у вигляді порізу на передній лівій поверхні, кофта чорного кольору з білими смугами, штани спортивні сірого кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, - знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1