Справа № 953/6254/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

08.01.2026 року о 10-58 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч2 ст. 345 КК України.

В заяві про відвід обвинувачений вказує, що він не згоден з рішенням судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи відносно нього про відмову в задоволенні клопотання про відмову від захисника, а тому відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 75 КПК України це є підставою для відводу, оскільки порушено його право на захист.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026 року дана заява надійшла для розгляду судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних в заяві. Також, повідомляв, що він не уникає відповідальності, строки давності не закінчились, він просив і про перенос судового засідання і суд не задовольнив його клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та вказував, що станом на зараз вони розірвали договір з обвинуваченим, оскільки в них різні позиції захисту.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви про відвід заперечував, вказував, що відвід є необґрунтованим, направлений на затягування розгляду справи, і суддею винесено правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого, оскільки не було повідомлено про обставини, які є підставою для відмови від захисника і судом було роз*яснено учасникам вимоги чинного законодавства з даного питання, суддею не порушено право на захист обвинуваченого, підстав для відводу судді ОСОБА_6 немає.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 надала заяву, в якій просить клопотання про відвід розглядати у її відсутність, підстави для відводу судді, передбачені КПК України відсутні.

Вислухавши учасників, вивчивши доводи клопотання про відвід, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу.

Так в ч. 1 ст. 75 КПК Україні вказано, що «слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Під час розгляду заяви про відвід судом встановлено, що на розгляді судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 з 2021 року перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч2 ст. 345 КК України.

Засада розумності строків розгляду справи судом спрямована на забезпечення своєчасного здійснення правосуддя.

08.01.2026 року о 10-58 год. від обвинуваченого Краснокутського надійшла заява про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , яке є предметом даного розгляду та яке розподілене в провадження судді ОСОБА_1 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В обґрунтування клопотання про відвід заявник письмово вказує, що в нього є переконання в упередженості та необ*єктивності судді ОСОБА_6 , оскільки цією суддею під час розгляду справи було порушено його право на захист і суддя не прийняла відмову від захисника в судовому засіданні 08.01.2026 року. В судовому засіданні обвинувачений також повідомив, що на час розгляду заяви про відвід після судового засідання, яке відбувалося під головуванням судді ОСОБА_6 він з адвокатом ОСОБА_5 письмово розірвали договірні відносини.

Дослідивши доводи заявника в обґрунтування клопотання про відвід, в межах заявлених підстав для відводу, суд зазначає, що заявлений відвід судді ОСОБА_6 від 08.01.2026 року за підстав, які викладені в ньому не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені вищезазначеними нормами КПК України, які викладені у ст. 75 КПК України, та не вказують на необ`єктивність або упередженість судді під час розгляду даного кримінального провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб*єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об*єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В даному провадженні, суд зазначає, що переконливих доказів упередженості та зацікавленості судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по розгляду кримінальної справи, де заявник є обвинуваченим немає, а його доводи заяви про відвід від 08.01.2026 року зводяться лише до незгоди з процесуальними рішеннями суду під час розгляду кримінальної справи під час судового засідання від 08.01.2026 року.

Так, дійсно, головуючим суддею ОСОБА_6 в судовому засіданні 08.01.2026 року було розглянуто заяву обвинуваченого про відмову від захисника та прийнято процесуально рішення про відмову в задоволенні даного клопотання, роз*яснивши обвинуваченому вимоги законодавства з даного питання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, які були предметом заяви про відвід під час судового засідання 08.01.2026 року приходжу до висновку, що порушень права на захист обвинуваченого під час судового засідання 08.01.2026 року, які можуть бути підставою для відводу судді не встановлено.

Стосовно об*єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність.

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об*єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Суд приходить до висновку, що підстави, на які посилається заявник у своїй заяві від 08.01.2026 року про відвід судді не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості або упередженості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів її об`єктивність.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу судді в ході розгляду даної заяви про відвід, судом встановлено не було.

Як визначено в ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Таким чином, за відсутності обставин, визначених в ст.ст. 75-76 КПК України, підстав для відводу судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 не вбачається і заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись нормами Конституції України, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ -