Провадження № 1-кп/484/152/26
Справа № 484/6229/25
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

07.01.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську клопотання у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000778, про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, який не працює, не одружений, дітей не має, інвалідності не має, який має середню освіту, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у званні "солдат", раніше судимий:

- 10.08.2006 Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

- 13.05.2008 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн;

- 06.07.2009 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; звільнений 07.06.2011 умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 6 днів;

-21.03.2012 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі 4 роки 1 місяць,

-14.03.2022 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 10 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.01.2024 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці, звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 23 дня;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначив що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі строком понад 10 років, отже може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності; перебуваючи на волі він може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадження з метою зміни їх показів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий злочин проти власності, доходів не має, отже може вчинити інші кримінальні правопорушення; крім того він є військовослужбовцем та є таким, що самовільно залишив військову частину, тобто є підстави, що може вчинити такий злочин, як дезертирство. Також прокурор вказав, що застосувати більш м`які запобіжні заходи до обвинуваченого неможливо, оскільки такі вони не забезпечать належної його поведінки.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, де він проживав разом із матір`ю, оскільки не має наміру приховуватись від суду, майже всі свідки та потерпілий вже допитані судом.

Захисник також просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказав, що ризики зменшись. Судом не були допитані лише свідки, які були понятими під час вчинення слідчих дій, але вони проживають не в м.Первомайську, отже обвинувачений не має наміру та не зможе вплинути на них.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, отже може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику. Всі свідки у кримінальному провадженні судом ще не допитані, отже існує ризик, що обвинувачений може вживати заходи для впливу на свідків з метою зміни показань.

Обвинувачений не одружений, дітей не має, отже відсутні докази на підтвердження того, що він має міцні соціальні зв`язки. Також суд враховує, що він є таким, що самовільно залишив місце служби. Крім того, обвинувачений не працює, є неодноразово судимим за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні злочину після звільнення його умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 23 дня.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлені.

Також, слід зазначити, що ризик це не визначена подія, та по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії.

Отже, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зникли та продовжують існувати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що підчас дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, поєднане із насильством, суд вважає, що зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування застави у даному випадку не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів терміном до 07.03.2026 включно без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена у частині продовження строку запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.01.2026.

Суддя ОСОБА_1