Справа № 465/5890/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2362/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПП «ВНВ-АУДИТ» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2025 року про накладення арешту на майно,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Накладено у кримінальному провадженні № 0000121 від 11.11.2024 року арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене 08.08.2025 року в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ТзОВ «ІМЕКС-БУД», за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 9 , а саме: папка чорного кольору під назвою «Прихід ТзОВ «ІМЕКС-БУД», з вмістом документів видаткові накладні, товаро-транспортні накладні за період 2024-2025 рік; договір №25/03/25 з додатком (оригінал) на 4-х арк.; статут ТзОВ «Імекс-Буд» (оригінал) на 17-ти арк.; схематичне зображення структури власності (оригінал) на 1-му арк.; копія Наказу №КП-1 на 1-му арк., рішення №1 (оригінал) на 1-му арк.; рішення №2 (оригінал) на 1-му арк.; декларація (оригінал) на 1-му арк.; штатний розпис (оригінал) на 1-му арк.; наказ ШР-24/3 (оригінал) на 1-му арк.; посадова інструкція інженера з охорони праці (оригінал) на 4-х арк.; наказ КП-9 (оригінал) на 1-му арк.; наказ КП-9 (оригінал) на 1-му арк.; договір підряду 16/31 (оригінал) на 5-ти арк.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (оригінал) на 1-му арк.; акт №1 (оригінал) на 4-х арк.; підсумкова відомість ресурсів (оригінал) на 2-х арк.; розрахунок загальновиробничих витрат КБ-2в (оригінал) на 1-му арк.; розрахунок до локального кошторису №02-01-01 (оригінал) на 2-х арк.; договір №4 від 08.01.2025 (оригінал) на 1-му арк.; акт №2 (оригінал) на 4-х арк.; розрахунок загальновиробничих витрат до акту КБ-2в №2 (оригінал) на 1-му арк.; підсумкова відомість ресурсів (оригінал) на 3-х арк.; розрахунок загальновиробничих витрат (оригінал) на 2-х арк.; довідка про вартість виконаних робіт (оригінал) від 30.06.2025 на 1-му арк.; акт №3 (оригінал) на 3-х арк.; підсумкова відомість ресурсів (оригінал) на 2-х арк.; розрахунок загальновиробничих витрат (оригінал) на 1-му арк.; розрахунок до акту КБ-2в №3 (оригінал) на 3-х арк.; довідка про вартість виконаних робіт форми КБ-3 (оригінал) від 23.06.2025 на 1-му арк.; акт №1/25 (оригінал) на 4-х арк.; зелена папка (17 договорів) з документами під назвою: «ТзОВ «Імекс-Буд» договори» із змістом договорів укладених «ТзОВ «Імекс-Буд» за період 2024-2025 роки; рахунок №433-474411 (копія) на 1-му арк.; рахунок №432-522426 (копія) на 1-му арк.; рахунок № НОМЕР_1 (копія) на 1-му арк.; рахунок № НОМЕР_2 (копія) на 1-му арк.; рахунок № НОМЕР_3 (копія) на 1-му арк.; рахунок № НОМЕР_1 (копія) на 1-му арк.; рахунок №ЗП04-0703 (копія) на 1-му арк.; рахунок № ЗП04-07-12 (копія) на 1-му арк.; рахунок № ЗП04-07-02 (копія) на 1-му арк.; рахунок № 194 (копія) на 1-му арк.; рахунок № ЗП04-07-01 (копія) на 1-му арк.; рахунок № 1474 від 24.07.2025 (на зворотній стороні платіжна інструкція №411 від 14.07.2025); видаткові накладні (копії) ПП «Шанам» на ТОВ «Імекс-Буд» на 6-ти арк.; договір №240501-1 (оригінал) на 4-х арк.; чорнові записи на 3-х арк.; договір №2024/0104-3 (підписаний однією стороною) на 2-х арк.; договір №2024/0104-3 (підписаний однією стороною) на 2-х арк. Прим№2; договір №2024/06-1 (підписаний однією стороною) на 2-х арк.; договір №2024/06-1 (підписаний однією стороною) на 2-х арк. Прим.№2; договір №2024/0104-4 (підписаний однією стороною) на 2-х арк.; папка формату А4 чорного кольору з документами під назвою: «Акти звірок» на 10-ти арк.; папка формату А4 зеленого кольору з документами під назвою: «ТзОВ Імекс-Буд» авансові звіти» за період 2024-2025 р.р. на 57 звітів.; дефектний акт (оригінал) на №185_ДЦ_ДФ_02-01-01 на 2 арк.; договір № 25/03/25 від 25.03.2025 зі специфікацією на 4 арк.; копія рахунку на оплату №30 від 02.06.2025 на арк.; печатка (штамп) «Імекс-Буд», з підписом (кліше); системний блок марки Dell, серійний номер 3H2XS22, чорного кольору; системний блок марки Dell, серійний номер 4BXXD52, чорного кольору, системний блок ZK9 чорного кольору, системний блок ThinkCentre, S/N MJ075S3E, чорного кольору.

Виконання ухвали покладено на слідчу СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

На вказану ухвалу представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПП «ВНВ-АУДИТ» адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2025 року, оскаржувану ухвалу скасувати, якою накладено арешт у тому числі на комп`ютерну техніку яка належать Приватному підприємству «ВНВ- Аудит», зокрема: - системний блок марки Dell, серійний номер 3H2XS22 чорного кольору, - системний блок марки Dell, серійний номер 4BXXD52 чорного кольору, - системний блок ZK9 чорного кольору, - системний блок Lenovo ThinkCtntre MJ075S3E чорного кольору. В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно яке належить Приватному підприємству «ВНВ-Аудит», відмовити.

Вважає ухвалу слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 15 серпня 2025 року у справі № 465/5890/25 про накладення арешту на майно незаконною необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Під час проведення вказаного обшуку було вилучено документи та комп`ютерна техніка які належать Приватному підприємству «ВНВ-Аудит», зокрема: - системний блок марки Dell, серійний номер 3H2XS22 чорного кольору, системний блок марки Dell, серійний номер 4BXXD52 чорного кольору, - системний блок ZK9 чорного кольору, - системний блок Lenovo ThinkCtntre MJ075S3E чорного кольору.

Вказані системні блоки належать ПП «ВНВ-Аудит» на праві власності, використовувалися підприємством для здійснення господарської діяльності та на них міститься інформація, необхідна для здійснення ПП «ВНВ-Аудит» господарської діяльності та не мають жодного відношення до кримінального провадження КП № 0000121 від 11.11.2024 р.

Під час накладення арешту на майно Приватного підприємства «ВНВ- Аудит», яке на час прийняття оскаржуваної ухвали у жоден визначений законом спосіб не залучено до кримінального провадження, і таке не набуло жодного правового статусу у вказаному кримінальному провадженні, окрім того, що є власником арештованого приміщення.

Поряд з цим, жодною нормою КПК України не передбачено накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди на майно свідка чи особи яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Зауважує, що вказане залишено поза увагою та не досліджувалося судом, що свідчить про необґрунтованість висновків суду про наявність підстав накладення арешту та винесення оскаржуваної ухвали, що є самостійною підставою для її скасування.

Вказує, що арештоване майно не відповідає жодному критерію речового доказу, які чітко визначені законодавчо у ст. 98 КПК України.

При цьому, слідчим не обгрунтовано, яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає майно на яке він просить накласти арешт, та які саме ознаки такого майна можуть бути використані для доведення конкретних обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Зазначає, що видами діяльності приватного підприємства «ВНВ- Аудит» є у тому числі консультування з питань інформатизації, надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування.

По суті, вилучивши у ПП «ВНВ-Аудит» комп`ютерну техніку, орган досудового розслідування фактично заблокував господарську діяльність підприємства, що є недопустимим та тягне для підприємства негативні наслідки.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2025 року зазначає, що текст вказаної ухвали появився у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 25 серпня 2025 року, після чого на наступний день підготовано апеляційну скаргу, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів клопотання, вбачається, що у провадженні ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000121 від 11.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України.

11 листопада 2024 року, відомості по даному факту внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 08 серпня 2025 року органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вилученого майна, речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що існує сукупність підстав вважати, що вищезазначене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе доказове значення для даного кримінального провадження та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, при цьому, слідчий суддя, обґрунтовано зазначив, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, а тому клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Доводи апеляційної скарги про незаконність накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається адвокат в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПП «ВНВ-АУДИТ» адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ПП «ВНВ-АУДИТ» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2025 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4