Справа № 991/9292/25
Провадження 1-кс/991/9869/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від участі у розгляді справи № 991/9292/25,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшла вказана заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ВАКС ОСОБА_5 від участі у розгляді справи № 991/9292/25 за клопотанням ст. детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001148 від 12.12.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява про відвід розподілена судді ВАКС ОСОБА_1 та призначена до розгляду на 04.09.2025.

Розгляд вказаної заяви неодноразово відкладався суддею за клопотаннями учасників судового процесу, востаннє засідання відкладено на 20.10.2025.

Захисник ОСОБА_4 у призначене на 20.10.2025 судове засідання не прибув, проте сам підозрюваний ОСОБА_3 був присутнім у засіданні на розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , вимоги якої підтримав повністю та просив задовольнити.

Слідчий суддя ВАКС ОСОБА_5 не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді, або наданні своїх письмових пояснень з приводу поданої ОСОБА_4 заяви про відвід.

Зважаючи на викладене, суддя дійшов висновку про можливість здійснення розгляду заяви про відвід за відсутності захисника ОСОБА_4 , яким вона подана, та слідчого судді ОСОБА_5 ..

Дослідивши матеріали заяви про відвід, заслухавши підозрюваного ОСОБА_3 , суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Одночасно ст. 76 КПК України встановлює недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

В той же час, заявляючи відвід слідчому судді ВАКС ОСОБА_5 , заявник посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, який передбачає можливість відводу слідчого судді за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, але в даному випадку такі обставини не доведені, оскільки заява не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість слідчого судді ВАКС ОСОБА_5 під час розгляду клопотання ст. детектива НАБУ ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001148 від 12.12.2024.

Як вбачається зі змісту письмових пояснень по суті заявленого відводу, адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує подану заяву з цього приводу фактично незгодою із прийнятими слідчим суддею ВАКС ОСОБА_5 рішеннями, у тому числі, за клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_3 , зокрема, про закриття провадження за цим клопотанням, або про залишення його без розгляду та повернення матеріалів. Проте, зважаючи на положення ст. 201 КПК України, слідчий суддя не наділений такими повноваженнями, а тому, на думку заявника, вбачаються ознаки істотного дисциплінарного проступку слідчого судді. На переконання захисника, такі обставини свідчать про конфлікт інтересів між слідчим суддею ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , оскільки саме останній був ініціатором дисциплінарного провадження стосовно слідчого судді. Тож, як зазначає захисник, слідчий суддя ОСОБА_5 наразі має упереджене ставлення до підозрюваного ОСОБА_3 .. В результаті чого, ОСОБА_4 посилається на порушення права підозрюваного ОСОБА_3 на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ефективний захист та гарантії законності здійснення правосуддя, об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Однак незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути визнана підставою для відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки жодним чином не свідчить про упередженість судді.

Слід також зауважити, що суддя не наділений повноваженнями перевірки правомірності винесених рішень слідчими суддями в провадженнях за зверненнями сторони захисту під час розгляду відводу по цій справі та не вдається до їх оцінки.

Водночас, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Разом з тим, при оцінці доданих до заяви про відвід доказів, на які посилається ОСОБА_4 , як на підставу для відводу, суддя дослідив та проаналізував наявну копію заяви про самовідвід судді ВАКС ОСОБА_5 у справі № 991/7817/25 та не приймає її, оскільки суд не досліджує та не вирішує питання, викладені у межах розгляду справи № 991/7817/25, а тому заявлений самовідвід слідчого судді від розгляду іншої справи не може бути підставою для відводу у цій справі.

З огляду на вищенаведене та з урахуванням того, що заявник не погоджується з ухваленими рішеннями слідчого судді в межах кримінального провадження № 0001148 від 12.12.2024, не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки упередженості слідчого судді під час судового розгляду, а також самостійно робить висновки про неправомірність ухваленого рішення за відсутності відповідних повноважень, тому не вбачається порушення закону та підстав для відводу.

До того ж, твердження заявника про конфлікт інтересів між підозрюваним та слідчим суддею саме через ініціювання дисциплінарного провадження є голослівними та нічим не підкріпленими. Зазначені припущення ОСОБА_4 не можуть братись до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості слідчого судді.

З огляду на зазначене та з урахуванням заперечень сторони захисту, суддя приходить до висновку, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 та які б, в свою чергу, унеможливлювали винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу судді, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що доводи заявника - адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 76 80-82, 309, 372, 376 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1