УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, останні відомі адреси проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , громадянину Російської Федерації, судді Південного окружного військового суду Російської Федерації, адреса роботи: АДРЕСА_3 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000679 від 09.06.2025

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000679 від 09.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24.02.2022 президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних Сил Російської Федерації, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Статтею 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 03.07.1954 (далі за текстом - Конвенція), передбачено, що військовополоненими є особи, які потрапили в полон до супротивника й належать, серед іншого, до особового складу збройних сил сторони конфлікту.

Згідно зі ст. 5 Конвенції вона застосовується до осіб, визначених статтею 4, з моменту, коли вони підпадають під владу супротивника, до їхнього остаточного звільнення та репатріації.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 18.08.1989 (далі за текстом - Додатковий протокол) Збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів. Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Додаткового протоколу будь-який комбатант, як це визначено у статті 43, який потрапляє під владу супротивної сторони, є військовополоненим.

Відповідно до вимог ст. 99 Конвенції жодного військовополоненого не можна передавати до суду або засуджувати за дію, яка не заборонена законодавством держави, що тримає в полоні, або міжнародним правом, чинним на момент здійснення цієї дії.

Статтею 129 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються приймати будь-які законодавчі акти, необхідні для встановлення ефективних кримінальних покарань для осіб, які вчиняють або віддають накази вчиняти будь-які із серйозних порушень цієї Конвенції, визначених у наступній статті.

Відповідно до ст. 130 Конвенції серйозними порушеннями, про які йдеться в попередній статті, є ті, що пов`язані з будь-яким з таких діянь, якщо їх учинено проти осіб або майна, які користуються захистом цієї Конвенції, зокрема, умисне позбавлення його прав на справедливе та належне судове розслідування, передбачених цією Конвенцією.

При цьому, Конвенція і Додатковий протокол є обов`язковими для виконання як на території Російської Федерації, так і на тимчасово окупованій РФ частині території України, над якою вона здійснює ефективний контроль, оскільки вони були ратифіковані рішеннями компетентних органів влади Союзу Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація, а саме Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17.04.1954 та Постановою Верховної Ради СРСР від 04.08.1989 відповідно.

Згідно статті 8 (2) (vi) Римського статуту умисне позбавлення військовополоненого або іншої особи, що перебуває під захистом, права на справедливий і звичайний суд є воєнним злочином.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан (строк дії якого надалі неодноразово продовжувався) та доручено військовому командуванню, зокрема, Національної гвардії України разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі за текстом - в/ч НОМЕР_1 ) від 23.07.2018 № 83 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця кулеметного відділення взводу вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_10 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 18-го полку оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 з присвоєнням первинного військового звання «солдат».

Надалі, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 03.09.2018 № 101 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду старшого кулеметника ІНФОРМАЦІЯ_11 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 07.05.2019 № 21 о/с ОСОБА_7 присвоєно чергове військове звання «старший солдат».

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 18.10.2019 № 56 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду старшого кулеметника ІНФОРМАЦІЯ_11 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 20.03.2020 № 24 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду снайпера (2 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_7 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Упродовж липня 2018 року - першої половини травня 2022 року ОСОБА_7 брав безпосередню участь у стримуванні збройної агресії Російської Федерації, виконуючи бойові завдання на території Донецької області.

20.05.2022 поблизу території Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» у м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_7 потрапив у полон до супротивника та відповідно до ст. ст. 4, 5 Конвенції набув статус військовополоненого.

У подальшому, невстановленими співробітниками правоохоронних органів Російської Федерації стосовно ОСОБА_7 , який набув статусу військовополоненого, у невстановлений час, однак не пізніше 13.05.2024, порушено кримінальну справу, досудове розслідування у якій здійснювалося слідчим відділом Управління Федеральної служби безпеки Росії по Ростовській області.

У період з 13.05.2024 по 01.07.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 205.3 та ч. 2 ст. 205.4 КК РФ, тобто у проходженні навчання з метою здійснення терористичної діяльності та участі в терористичній спільноті. За результатами досудового розслідування вищезазначеної кримінальної справи слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Ростовській області складено і підписано обвинувальний висновок, який погоджено одним із невстановлених керівників вказаного слідчого відділу, та затверджено одним із невстановлених керівників прокуратури Ростовської області.

Надалі, кримінальну справу стосовно ОСОБА_7 з обвинувальним висновком направлено до Південного окружного військового суду Російської Федерації для розгляду.

01.07.2024 вищезазначена кримінальна справа надійшла до суду, де того ж дня о 17 год 20 хв (тут і надалі за текстом - за місцевим часом) її зареєстровано за № 1-339/2024.

01.07.2024 о 17 год 26 хв кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

За наслідками судового розгляду, у період з 10 год 00 хв до 11 год 00 хв 20.08.2024 суддя ОСОБА_6 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, перебуваючи в приміщенні Південного окружного військового суду Російської Федерації за адресою: вул. Мечнікова, 75Б, м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, грубо порушуючи вимоги ст. 99 Конвенції, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 у розумінні ст. ст. 4, 5 Конвенції є військовополоненим, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, постановив іменем Російської Федерації незаконний вирок у справі № 1-339/2024, яким визнав винуватим та засудив за фактичну участь у міжнародному збройному конфлікті снайпера (2 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_7 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого солдата ОСОБА_7 , який мав право брати безпосередню участь у воєнних діях, і призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років, умисно позбавивши останнього права на справедливе та належне судове розслідування.

У подальшому, вирок суду першої інстанції вступив в законну силу та був звернений до виконання.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 438 КК України.

Також, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.07.2019 № 38 о/с ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 з присвоєнням первинного військового звання «солдат».

Надалі, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 18.10.2019 № 56 о/с ОСОБА_8 призначено на посаду помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.03.2020 № 24 о/с ОСОБА_8 призначено на посаду номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_8 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 бригади оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 10.03.2021 № 15 о/с ОСОБА_8 призначено старшим навідником ІНФОРМАЦІЯ_8 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 та присвоєно військове звання «старший солдат».

Упродовж липня 2019 року - першої половини травня 2022 року ОСОБА_8 брав безпосередню участь у стримуванні збройної агресії Російської Федерації, виконуючи бойові завдання на території Донецької області.

17.05.2022 на території Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» у м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_8 потрапив у полон до супротивника та відповідно до ст. ст. 4, 5 Конвенції набув статус військовополоненого.

10.07.2024 слідчим слідчого відділу Управління Федеральної служби безпеки Росії по Ростовській області стосовно військовополоненого ОСОБА_8 порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 205.4 КК РФ.

Крім того, цим же слідчим 31.07.2024 стосовно ОСОБА_8 порушено іншу кримінальну справу за ст. 205.3 КК РФ, яку того ж дня об`єднано із вищевказаною кримінальною справою та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер.

27.08.2024 військовополоненому ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 205.3, ч. 2 ст. 205.4 КК РФ, тобто у проходженні навчання з метою здійснення терористичної діяльності та участі в терористичній спільноті.

10.09.2024 за результатами досудового розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Ростовській області складено і підписано обвинувальний висновок, який того ж дня погоджено заступником начальника вказаного слідчого відділу, та 25.09.2024 затверджено першим заступником прокурора Ростовської області.

Надалі кримінальну справу стосовно ОСОБА_8 з обвинувальним висновком направлено до Південного окружного військового суду Російської Федерації для розгляду.

27.09.2024 вищезазначена кримінальна справа надійшла до суду, де того ж дня о 12 год 28 хв її зареєстровано за № 1-470/2024.

01.10.2024 о 12 год 30 хв кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

За наслідками судового розгляду, у період з 14 год 00 хв до 17 год 30 хв 12.11.2024 суддя ОСОБА_6 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, перебуваючи в приміщенні Південного окружного військового суду Російської Федерації за адресою: вул. Мечнікова, 75Б, м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, грубо порушуючи вимоги ст. 99 Конвенції, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 у розумінні ст. ст. 4, 5 Конвенції є військовополоненим, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, постановив іменем Російської Федерації незаконний вирок у справі № 1-470/2024, яким визнав винуватим та засудив за фактичну участь у міжнародному збройному конфлікті старшого солдата ОСОБА_8 , який станом на 17.05.2022 обіймав посаду старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_8 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , та мав право брати безпосередню участь у воєнних діях, і призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років, умисно позбавивши останнього права на справедливе та належне судове розслідування.

У подальшому, вирок суду першої інстанції вступив в законну силу та був звернений до виконання.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 438 КК України.

Крім того, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.12.2021 № 86 о/с ОСОБА_9 призначено на посаду старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_9 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 з присвоєнням первинного військового звання «рекрут».

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 18.01.2022 № 2 о/с ОСОБА_9 присвоєно військове звання «солдат».

Упродовж грудня 2021 року - першої половини травня 2022 року ОСОБА_9 брав безпосередню участь у стримуванні збройної агресії Російської Федерації, виконуючи бойові завдання на території Донецької області.

20.05.2022 поблизу території Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» у м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_9 потрапив у полон до супротивника та відповідно до ст. ст. 4, 5 Конвенції набув статус військовополоненого.

У подальшому, невстановленими співробітниками правоохоронних органів Російської Федерації стосовно ОСОБА_9 , який набув статусу військовополоненого, у невстановлений час, однак не пізніше 30.07.2024, порушено кримінальну справу, досудове розслідування у якій здійснювалося слідчим відділом Управління Федеральної служби безпеки Росії по Ростовській області.

У період з 30.07.2024 по 21.10.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 205.3 та ч. 2 ст. 205.4 КК РФ, тобто у проходженні навчання з метою здійснення терористичної діяльності та участі в терористичній спільноті. За результатами досудового розслідування вищезазначеної кримінальної справи слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Ростовській області складено і підписано обвинувальний висновок, який погоджено одним із невстановлених керівників вказаного слідчого відділу, та затверджено одним із невстановлених керівників прокуратури Ростовської області.

Надалі, кримінальну справу стосовно ОСОБА_9 з обвинувальним висновком направлено до Південного окружного військового суду Російської Федерації для розгляду.

21.10.2024 вищезазначена кримінальна справа надійшла до суду, де того ж дня о 14 год 15 хв її зареєстровано за № 1-513/2024.

23.10.2024 о 14 год 16 хв кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

За наслідками судового розгляду, у період з 10 год 00 хв до 14 год 10 хв 20.11.2024 суддя ОСОБА_6 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, перебуваючи в приміщенні Південного окружного військового суду Російської Федерації за адресою: вул. Мечнікова, 75Б, м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, грубо порушуючи вимоги ст. 99 Конвенції, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 у розумінні ст. ст. 4, 5 Конвенції є військовополоненим, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, постановив іменем Російської Федерації незаконний вирок у справі № 1-513/2024, яким визнав винуватим та засудив за фактичну участь у міжнародному збройному конфлікті солдата ОСОБА_9 , який станом на 20.05.2022 обіймав посаду старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_9 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , та мав право брати безпосередню участь у воєнних діях, і призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років, умисно позбавивши останнього права на справедливе та належне судове розслідування.

У подальшому, вирок суду першої інстанції вступив в законну силу та був звернений до виконання.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами:

- показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі зазначених потерпілих;

- копіями вироків Південного окружного військового суду РФ від 20.08.2024 у справі № 1-339/2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 та від 12.11.2024 у справі № 1-470/2024 за обвинуваченням ОСОБА_8 ;

- протоколами огляду офіційного сайту Південного окружного військового суду РФ, у яких зафіксовано обставини та хід судового розгляду справ за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , постановлення протиправних вироків суддею Південного окружного військового суду РФ ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку із наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 28.05.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за епізодом незаконного засудження потерпілого ОСОБА_8 .

Через неможливість вручення повідомлення про підозру у день складення у зв`язку із перебуванням вищезазначеної особи на території РФ, ОСОБА_6 30.05.2024 повідомлено про підозру відповідно до вимог ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для допиту як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України на 09 год 00 хв 05.06.2025, 06.06.2025 та 09.06.2025.

Водночас, згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 135 КПК України, копії повідомлення про підозру, повісток про виклик та інших матеріалів 30.05.2025 вручено під розписку захиснику підозрюваного - адвокату ОСОБА_4 .

Також, 30.05.2025 повідомлення про підозру разом із вищевказаними повістками про виклик надіслано електронною поштою за місцем роботи підозрюваного на офіційну електронну адресу Південного окружного військового суду РФ: .

Разом із цим, у визначені у повістках дати та час підозрюваний до органу досудового розслідування безпідставно не прибув, про причини неявки слідчому не повідомив.

Надалі, постановою прокурора від 09.06.2025 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 виділені із кримінального провадження № 0000130 із присвоєнням виділеним матеріалам в ЄРДР реєстраційного номера № 0000679.

Того ж дня, у зв`язку із переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу ДЗНД СБ України.

Постановою прокурора від 12.06.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000679 зупинено.

27.08.2025 під час подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, за епізодами незаконного засудження потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_9 .

Через неможливість вручення повідомлення про підозру у день складення у зв`язку із перебуванням вищезазначеної особи на території РФ, ОСОБА_6 29.08.2024 повідомлено про підозру відповідно до вимог ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Водночас, копії повідомлення про підозру та інших матеріалів 29.08.2025 вручено під розписку захиснику підозрюваного - адвокату ОСОБА_4 .

Також, 29.08.2025 повідомлення про підозру надіслано електронною поштою за місцем роботи підозрюваного на офіційну електронну адресу Південного окружного військового суду РФ: .

У подальшому, постановою прокурора від 29.08.2025 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 виділені із кримінального провадження № 0000130 із присвоєнням виділеним матеріалам в ЄРДР реєстраційного номера № 0000964.

03.09.2025 матеріали кримінальних проваджень № 0000679 та № 0000964 об`єднано у одне кримінальне провадження № 0000679.

Надалі, за епізодами незаконного засудження потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 03.09.2025 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.

Через неможливість вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у день складення у зв`язку із перебуванням вищезазначеної особи на території РФ, ОСОБА_6 05.09.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри відповідно до вимог ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 279 КПК України шляхом публікації відповідного письмового повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Водночас, копії повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та інших матеріалів 05.09.2025 вручено під розписку захиснику підозрюваного - адвокату ОСОБА_4 .

Також, 05.09.2025 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри надіслано електронною поштою за місцем роботи підозрюваного на офіційну електронну адресу Південного окружного військового суду РФ: .

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора вдруге опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для допиту як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України на 09 год 00 хв 11.09.2025, 12.09.2025 та 15.06.2025.

Разом із цим, у визначені у повістках дати та час підозрюваний до органу досудового розслідування вкотре безпідставно не прибув, про причини неявки слідчому не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_6 у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства набув статусу підозрюваного та вважається належним чином повідомленим про виклики до слідчого для проведення слідчих (процесуальних) дій.

раховуючи викладене, орган досудового розслідування, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи матеріали, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання може бути розглянуто без участі підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Феррарі - Браво проти Італії», не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таке ж тлумачення терміну «обґрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «K.F. проти Німеччини».

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначеного злочину, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що відносно останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_6 на виклики слідчого не з`являється, переховується від органу досудового розслідування та суду, в результаті чого останнього оголошено в розшук. Також у випадку доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Такому переховуванню буде сприяти також наявність у підозрюваного об`єктів нерухомого майна за межами України, зокрема на території держави-агресора.

-ризик знищити, спотворити, сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження;

-ризик незаконного впливу на свідків, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_6 шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органу досудового розслідування на території російської федерації.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що ризики наведені в клопотанні слідчого наявні та відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання судом враховано також усі наявні відомості, що характеризують особу підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає ОСОБА_6 заставу.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 197, 199, 202 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду, прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1