ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/100/26 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000378 від 08.09.2022 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , за відсутності останньої (in absentia), на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Коробки Каховського району Херсонської області, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст. 111-1 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.2 ст.111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави;

- за ч.5 ст.111-1 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

На підставі ч.1 та 3 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Строк відбування, призначеного ОСОБА_8 , покарання рахується з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, рахується з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2023 ОСОБА_8 залишено без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5338,56 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.11.2023 року на майно ОСОБА_8 , а саме: 1/1 частини квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін до виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, починаючи з червня 2022 року, але не пізніше 16.06.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу доходів управління зведеного бюджету та контролю департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії російської федерації проти України, з власної ініціативи, добровільно погодилась на пропозицію невстановлених представників окупаційних військ держави-агресора, які здійснили окупацію м. Херсон Херсонської області та перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та за наступних обставин.

Так, в період часу з березня по червень 2022 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсон Херсонської області, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, протиправно, умисно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, з метою надання допомоги ворожій державі російської федерації та заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, за невстановлених під час досудового розслідування обставин установила контакт з представниками окупаційних військ держави-агресора, які здійснили окупацію м. Херсон Херсонської області, добровільно погодилася на зайняття посади так званого «начальника отдела доходов» незаконно створеного органу окупаційної адміністрації російської федерації на території м. Херсон «Депаратмент финансов Херсонской области», що функціонував за законодавством російської федерації.

Таким чином, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, недоторканості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушивши присягу посадової особи місцевого самоврядування, діючий головний спеціаліст відділу доходів управління зведеного бюджету та контролю департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади російської федерації та недопущення контролю України над територією м. Херсон Херсонської області, ОСОБА_8 перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, обійнявши посаду так званого «начальника отдела доходов» в незаконно створеному органі окупаційної адміністрації російської федерації «Департаменте финансов Херсонской области».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , використала свої знання та досвід співробітника відділу доходів управління зведеного бюджету та контролю департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради, з метою забезпечення становлення і функціонування на території тимчасово окупованої Херсонської області незаконно створеного органу окупаційної адміністрації «Департамента финансов Херсонской области», здійснювала діяльність з фінансово-бюджетних питань в частині формування фінансових документів, у тому числі списків на заробітну плату працівників установ, організацій від окупаційної влади держави-агресора, а також приймала участь у формування списків пенсіонерів, які переміщені на тимчасово окуповану територію м. Генічеськ, та які не мають відповідної прописки.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Крім того, громадянка України ОСОБА_8 , фактично проживаючи на території м. Херсон, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Херсонської області, у тому числі м. Херсон, збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 червня 2022, реалізуючи свій прямий умисел, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме 16.06.2022 наказом так званого «начальника Департаменту фінансів Херсонської області №1-к «О назначении на должность начальника отдела доходов департамента финансов Херсонской области» ОСОБА_8 призначено на посаду так званого «начальника отдела доходов».

Поряд з цим, діючи у складі незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсон, розташованого у приміщенні адміністративної будівлі Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Старообрядницька, 21, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у тому числі приймала управлінські рішення за посадою так званого «начальника відділу доходів Департаменту фінансів Херсонської області».

В листопаді 2022 року, після звільнення м. Херсон ЗСУ, російські окупаційні війська перенесли свій псевдотимчасовий адміністративний центр на тимчасово не підконтрольну територію України у Херсонській області.

В свою чергу, громадянка України ОСОБА_8 здійснюючи колабораційну діяльність, в листопаді 2022 року виїхала із м. Херсона на тимчасово не підконтрольну територію України у Херсонській області, де продовжила виконувати свої обов`язки на псевдопосаді «начальника отдела доходов» департамента финансов Херсонской области у структурі окупаційної адміністрації.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Не погодившись з вищевказаним вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок у повній відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про вину обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, крім того ухвалення вироку без доказів або на основі припущень суперечить позиції ЄСПЛ.

Вказує на те, що судом першої інстанції не було доведено умислу на підривну діяльність проти України та реальний причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та шкодою інтересам держави.

Також, апелянт зазначає, що зібрані докази не підтверджують склад інкримінованого злочину, тобто вирок ухвалений з недотриманням стандарту доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Крім того, на адресу Херсонського апеляційного суду від прокурора надійшло заперечення на апеляційну скаргу захисника, в якому він просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, при зазначених у вироку суду першої інстанції обставинах, та кваліфікація її дій за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених та оцінених судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що з моменту окупації Херсонської області вона залишалась в м.Херсоні, на своїй посаді головного спеціаліста відділу установ соціально-культурної сфери в Департаменті бюджету, де працювала з жовтня 2012 по окупацію, в її обов`язки входило формування та виконання бюджету, розрахунки, робота з розпорядниками, звіти і т.п. Вони з початку окупації працювали по Ушакова, 37, а потім за іншою адресою, яку вона не пам`ятає, до червня 2022 року працювали оффлайн. Після повномаштабного вторгнення їй, по чутках, було відомо про створення окупаційною владою департаменту фінансів, там працювати їй не пропонували, оскільки всім була відома її позиція. Знає ОСОБА_8 приблизно 5 років, вона працювала з нею у департаменті у відділі доходів до війни, начебто головним спеціалістом, що вона пішла на співпрацю з окупаційною владою їй відомо він інших людей, з якими вона працювала, а саме: Погребної та ОСОБА_11 , ще можливо, вона це чула від ОСОБА_12 в червні чи липні 2022, якій телефонували та вмовляли повернутись і вийти працювати на окупаційну владу. Де працювала ОСОБА_8 та на якій посаді вона дізналась зі списків колаборантів, якій опублікували в телеграм каналі, особисто вона не ходила до того департаменту, створеного окупаційною владою;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що знає ОСОБА_8 особисто, оскільки вони разом працювали, ОСОБА_8 працювала у їх управлінні у відділі доходів, десь приблизно з 2019 чи 2020 року до моменту окупації м.Херсона. З моменту окупації Херсонської області свідок перебувала в м.Херсоні та займалась своїми посадовими обов`язками заступника начальника бюджетного відділу Департаменту бюджету і фінансів, працювала дистанційно, а на займаній посаді працювала з 19.10.2012, в її обов`язки входить виконання бюджету Херсонської територіальної громади. Їй відомо, що ОСОБА_8 пішла на співпрацю з окупаційною владою від ОСОБА_14 , яка працювала з нею в одному Департаменті, зі слів останньої їй відомо, що ОСОБА_8 начебто виконувала ті ж обов`язки, що і у їх Департаменті, тобто займалась доходами, більш детально не знає. Точну назву департаменту фінансів окупаційної влади вона не знає. З ОСОБА_8 вона зв`язувалась, коли остання звільнялась, в кінці серпня, вона їй на особисту електронну пошту направила довідку від відділу кадрів, яку ОСОБА_8 підписала та переправила їй і з того часу вони не спілкувались. Вона знала, що департамент фінансів окупаційної влади, який займався питаннями області, знаходився там, де було наше казначейство і неподалік бачила ОСОБА_8 . Зі слів інших ОСОБА_8 знаходиться на ТОТ;

- переглянутою під час судового розгляду в суді першої інстанції відеофіксацією допиту свідка ОСОБА_15 , відповідно до п.11 ст.615 КПК України, у зв`язку із тим, що свідок загинула, з якої вбачаються, покази, які отримані під час допиту свідка, у даному кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, хід і результати якого фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Відповідно до яких, свідок ОСОБА_15 пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_8 , яка раніше працювала у Департаменті бюджету та фінансів Херсонської міської ради, почала працювати в створеному окупаційною владою департаменті фінансів.

Показання вищевказаних свідків, отримані в спосіб, передбачений КПК України, підстав визнавати їх неналежними, чи недопустимими доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Зазначені показання узгоджуються як між собою, так і з письмовими матеріалами провадження, які стали доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а саме:

- протоколом огляду від 17.02.2023 з додатком у вигляді диску та роздруківкою файлу, в ході якого оглянуто сайт «ФЕДЕРАЛЬНАЯ НАЛОГОВАЯ СЛУЖБА», що розміщений за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html, на якому шляхом пошуку знайдено інформацію про «Министерство финансов Херсонской области», яке знаходилося в м. Херсон, вул. Старообрядницька, 21. В ході огляду було зроблено виписку з «Единого государственного реестра юридических лиц», відповідно до якої вбачається, що «Министерсва финансов Херсонской области» дійсно було створено та йому присвоєно номер 000;

- протоколом огляду матеріалів кримінального провадження № 0000044 від 23.12.2022 з додатком у вигляді роздруківки сканкопій, які постановою слідчого від 23.12.2022 визнані документами у кримінальному провадженні № 0000378 та долучені до нього;

- протоколом огляду документів від 13.01.2023 з додатком у вигляді фотозображень документів та вилучених предметів, в ході якого оглянуто ряд документів щодо діяльності незаконно створених органів влади на тимчасово окупованій території Херсонської області, які постановою слідчого від 13.01.2023 визнані документами у кримінальному провадженні № 0000378 та долучені до нього;

- протоколом від 08.11.2022 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії з додатком у вигляді диску та роздруківкою файлів, а саме зняття інформації з електронної інформаційної системи Telegram, в ході чого виявлено переписку ОСОБА_8 з особою, матеріали щодо якої, знаходяться в іншому кримінальному провадженні з 20 травня по 05 липня 2022 року, яка стосуються діяльності незаконно створеного департаменту фінансів, бюджетного забезпечення діяльності окупаційних органів влади та виконання бюджету в цілому;

- висновком почеркознавчої експертизи № СУ-19/Є112-23/9077-ПЧ від 19.09.2023 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_8 , розташований у нижньому лівому куті лицевого боку документа із назвою «ПРИКАЗ о назначении на должность начальника отдела доходов департамента финансов Херсонской области Военно-гражданськой администрации Херсонськой области» № 1-к від 16.06.2022 виконаний ОСОБА_8 ;

- копіями документів щодо ОСОБА_8 , а саме: розпорядженням міського голови Херсонської міської ради від 15.03.2017 №183-к, присягою посадової особи місцевого самоврядування, заявою про внесення змін до облікових даних та свідоцтвом про зміну імені, розпорядженням міського голови Херсонської міської ради від 28.03.2019 №163-к, розпорядженням міського голови Херсонської міської ради від 25.07.2019 №375-к, розпорядженням міського голови Херсонської міської ради від 06.11.2019 №639-к, розпорядженням т.в.о.міського голови Херсонської міської ради від 16.08.2022 №340-к, з яких вбачається, що остання за період з 2017 по 18.08.2022 року працювала на різних посадах в структурних підрозділах Херсонської міської ради, останнє місце роботи головний спеціаліст відділу доходів управління зведеного бюджету та контролю департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_13 впізнала особу, зображену на фото №4, як знайому по роботі ОСОБА_8 .

Вищевказані показання свідків та письмові докази у кримінальному провадженні в їх взаємозв`язку та сукупністю, на переконання колегії суддів апеляційного суду, повністю доводять вину обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України. Суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по провадженню, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Ці докази ретельно досліджені під час судового засідання та цілком обґрунтовано та мотивовано покладені в основу ухваленого по справі обвинувального вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, дії обвинуваченої ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та за ч.5 ст.111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, зазначена кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 щодо державної зради та добровільного зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, повністю підтверджується безпосередніми показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 (в порядку п.11 ст.615 КПК України) про те, що вони всі були знайомі з ОСОБА_8 та їм було відомо, що вона почала працювати в створеному окупаційною владою департаменті фінансів.

Зібрані докази, про які йдеться мова в апеляційній скарзі захисника в сукупності з вищевказаним, на переконання колегії суддів, в повній мірі доводять вину та склад інкримінованих злочинів відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

Безпідставними є і посилання апелянта про те, що судом першої інстанції не було доведено умислу на підривну діяльність проти України та реальний причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та шкодою інтересам держави, з наступних підстав.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченої ОСОБА_8 ознака добровільності, колегія суддів враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідків, допитах в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачена ОСОБА_8 будучи громадянкою України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасово окупованій території України за місцем свого проживання у м.Херсоні зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - добровільно, що обумовлено її позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_8 мала вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

Тобто, зазначене повністю підтверджує добровільність зайняття громадянкою України ОСОБА_8 посади, а саме «начальника отдела доходов департамента финансов Херсонской области».

Крім того, ОСОБА_8 інкримінована державна зрада, зокрема і в такій її формі як - перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.111 КК України державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Отже, вчинення будь-яких діянь, передбачених ч.1 ст.111 КК, заподіює шкоду національній безпеці України і розцінюються як підривна діяльність проти неї.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації чи виконання конкретного злочину, схилення до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Поняття підривної діяльності відноситься до прихованих та неявних методів руйнування основ того чи іншого суспільства, таким як підбурювання різних груп населення між собою.

Підривна діяльність - це різновид боротьби, здійснюваної проти України державами, їх спеціальними службами, партіями, закордонними антиукраїнськими організаціями, окремими ворожими елементами, що знаходяться на території України, з метою підриву чи ослаблення конституційного ладу України, нанесення шкоди суверенітету територіальній цілісності і недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

При цьому, підривною слід визнавати будь-яку діяльність, пов`язану зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом, з втручанням у міжнародну або внутрішню політику України, зі спробою змінити її територію або знизити обороноздатність, з ужиттям заходів щодо посилення економічної залежності України від інших держав тощо.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.

При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Склад цього злочину побудований як формальний, тому законодавцем для притягнення до кримінальної відповідальності не передбачено настання певних наслідків у разі вчинення державної зради, оскільки надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності, є закінченим з моменту, коли громадянин України почав надавати конкретну допомогу зазначеним вище суб`єктам у проведенні цієї діяльності.

Щодо доводів апелянта про те, що зібрані докази не підтверджують склад інкримінованого злочину, тобто вирок ухвалений з недотриманням стандарту доведеності вини «поза розумним сумнівом», є необґрунтованими та спростовуються тим, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Крім того, під час судового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було. Також, не було встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачена діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Тому, дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену винною у пред`явленому їй обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Також, зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та ч.5 ст.111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано призначив обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі за вчинені нею кримінальні правопорушення у виді 15 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при ухваленні обвинувального вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів апеляційного суду не вбачає, зважаючи на що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18