КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що заявником не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому відмовила у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, а висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить постановити нову ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого судді і зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27 липня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, звертаючись до Національного антикорупційного бюро України, він врахував положення ст. 216 КПК України щодо підслідності справ подібної категорії, навів факти, пов`язані з цивільною справою Лозівського міськрайонного суду Харківської _________________________________________

Справа №11-сс/824/8857/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

області № 29/1112/25, у якій суддею цього суду ОСОБА_7 було вчинено службове підроблення, коли до офіційного документу - ухвали про відкриття провадження від 19 лютого 22025 року, були внесені неправдиві відомості у частині підстав її відкриття, а саме приховано позовну вимогу позивача, Лозівської міської ради Харківської області щодо розірвання Договору оренди земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року, кадастровий номер :00:000:0016, площею 0,3940 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка за зловживання службовими повноваженнями і регулярного отримання неправомірної вигоди Лозівським міським головою ОСОБА_8 , у використання для промислової діяльності, з 2019 року, неофіційно передана підприємцю ОСОБА_9 .

На думку ОСОБА_5 , вказана ухвала про відкриття провадження є завідомо неправосудною, оскільки у частині позовних вимог Лозівської міської ради зі стягнення заборгованості за Договором оренди земельної ділянки, який укладено з ним і який на даний час є чинним, відсутні належні докази про вручення йому Головним управлінням ДПС у Харківській області податкових повідомлень-рішень, документів, що повинні надсилатися платнику податків, вимагаючи його сплату, у даному випадку щодо сплати ним земельного податку за користування земельною ділянкою.

Зазначає, що заява про злочин також мотивована розміром захоплених організованою групою рейдерів активів. У мотивувальній частині заяви посилався на судові рішення у цивільній справі № 629/1112/25 та наводив дві попередні злочинні схеми, які розроблялись і впроваджувались ОСОБА_8 та головою Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_10 .

Нинішня чергова злочинна схема на позбавлення його права користування земельною ділянкою вигадана ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і полягає у тому, щоб за підкупу, за гроші зацікавленого у збереженні виробництва ОСОБА_9 , отримати позитивне для нього і інших рішення Харківського апеляційного суду у цій справі, яке буде прийматися колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_11 , суддів колегії - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Вказує, що усі ці факти є доведеними судовими рішеннями, досудовими розслідуваннями, висновками уповноважених осіб органів державної влади, контролюючих органів.

До заяви на підтвердження викладених у ній доводів було долучено докази на 136 аркушах.

Разом з тим, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва, незважаючи на надані докази, прийшов до висновку, що заява містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення. Однак доведеним є факт, що земельна ділянка, кадастровий номер :00:000:0016, площею 0,3940 га, є захопленою і не перебуває у його користуванні, що на ній організовано промислове виробництво тротуарної плитки і залізобетонних виробів.

Також апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року, посилаючись на ті обставини, що причин його неявки в судове засідання 01 жовтня 2025 року декілька, зокрема, перебування його в евакуації та проживання в Литовській Республіці з 26.03.2022 року через постійні обстріли, що відбувались за місцем його зареєстрованого місця мешкання в м. Лозова Харківської області, те, що він є інвалідом другої групи, а також те, що напередодні судового засідання йому було проведено операцію, що підтверджується медичною документацією. Таким чином, він не був присутнім в судовому засіданні 01 жовтня 2025 року з поважних причин, а про ухвалення оскаржуваного рішення дізнався з повідомлення суду у Електронному суді 03.10.2025 року та 08.10.2025 року подав апеляційну скаргу, яка йому була повернута апеляційним судом, у зв`язку з її поданням з пропуском строку на апеляційне оскарження і відсутністю клопотання про його поновлення, тому строк на оскарження зазначеної ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, у зв`язку з чим апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу,ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року була постановлена без участі сторін, а її копію ОСОБА_5 отримав 03.10.2025 року, згідно довідки про доставку електронного документа в його електронний кабінет, та 08.10.2025 року звертався з апеляційною скаргою, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2025 року була йому повернута з підстав її подання з пропуском строку і незаявленням клопотання про його поновлення, по отриманню якої 05.11.2025 року, ОСОБА_5 цього ж дня подав апеляційну скаргу та відповідне клопотання, колегія суддів, зважаючи на вказані обставини та те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27 липня 2025 року.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 27 липня 2025 року до Національного антикорупційного бюро України було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239 КК України, однак 20 серпня 2025 року йому надійшов лист від тимчасово виконуючого обов`язки керівника Управління комунікацій та зовнішніх зав`язків Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_14 , в якому було зазначено, що відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У самій заяві від 27 липня 2025 року ОСОБА_5 зазначає, що Лозівський міський голова Харківської області ОСОБА_8 за попередньою змовою з головою Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_10 , підприємцем ОСОБА_9 та його довіреною особою ОСОБА_15 , вчиняють систематичні дії і бездіяльність, спрямовані на незаконне позбавлення його права користування земельною ділянкою, кадастровий номер :00:000:0016, площею 0,3940 га, збереження на ній організованого промислового виробництва, уникнення відповідальності за самовільний захват землі та з відшкодування завданих збитків, здійснюючи тиск на суддю Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_7 та підкуп колегії суддів Харківського апеляційного суду для прийняття відповідних рішень щодо позбавлення його права користування земельною ділянкою за рахунок систематичної видачі ОСОБА_9 , який на частині вказаної земельної ділянки здійснює промислове виготовлення тротуарної плитки і залізобетонних виробів, складування на її території бою та відходів, а також з метою уникнення відповідальності за псування землі сільськогосподарського призначення і використання її не за цільовим призначенням, неправомірної вигоди.

Разом з тим, наведені в заяві ОСОБА_5 від 27 липня 2025 року обставини не містять очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239 КК України.

Ті обставини, які навів у своїй заяві від 27 липня 2025 року ОСОБА_5 , не містять достатніх та обґрунтованих відомостей, які б підтверджували реальність події кримінальних правопорушень, а є лише суб`єктивним судженням заявника, без посилання на конкретні факти чи обставини, які б давали розумні підстави і підозри вважати про вчинення конкретною особою кримінально-караних діянь. Доводи заявника фактично ґрунтуються на його особистій незгоді з прийнятими судовими рішеннями. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_5 намагається у такий спосіб оскаржити дії та рішення суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області та Харківського апеляційного суду.

Долучені ОСОБА_5 до заяви від 27 липня 2025 року матеріали на 135 аркушах, що в основному складаються із судових рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій, документів щодо їх оскарження, скарг та заяв, пов`язаних з їх розглядом та наслідками стосовно їх прийняття, документів щодо права користування та речових прав на нерухоме майно, не містять достатніх та обґрунтованих відомостей, які б могли об`єктивно свідчити про вчинення зазначеними у заяві особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 239 КК України.

У зв`язку з цим заява ОСОБА_5 від 27 липня 2025 року за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це в ухвалі і слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва.

Отже, всупереч тверджень апелянта, слідчий суддя розглянув скаргу у відповідності до вимог закону, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх наданих йому матеріалів, з наведенням мотивів прийняття відповідного рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3