Провадження № 11-сс/4808/296/25
Категорія ч.1 ст.170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000466 за ч.4 ст.110-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2023 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» (), ТОВ «ВС Груп Менеджмент» (), ТОВ «Українська іноваційно-фінансова компанія» (КОД ), ПрАТ «Українська іноваційно-фінансова компанія» () з забороною відчуження, розпорядження та користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового розгляду (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, в тому числі до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, а саме на:

1. ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» ():

1.1. АТ «Перший інвестиційний банк» (МФО 300506): НОМЕР_1 ;

НОМЕР_2 ;

НОМЕР_1 (євро).

1.2. АТ «Ощадбанк» (МФО 300465) :

НОМЕР_3 ;

1.3. ПАТ «МТБ банк» (МФО 328168):

НОМЕР_4 ;

2. ТОВ «ВС Груп Менеджмент» ():

2.1. АТ «Перший інвестиційний банк» (МФО 300506): НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 .

2.2. АТ «Сенс банк» (МФО 300346):

НОМЕР_14 ;

2.3. АТ «ПУМБ» (МФО 334851):

НОМЕР_15

2.4. АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749):

НОМЕР_16 ;

НОМЕР_17 .

2.5. АТ «Ощадбанк» (МФО 30002049.

3. ТОВ «Українська іноваційно-фінансова компанія» ():

3.1. АБ «Укргазбанк» (МФО 320478):

НОМЕР_18 ;

НОМЕР_19 ;

НОМЕР_20 ;

3.2. АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749):

НОМЕР_21

4. ПрАТ «Українська іноваційно-фінансова компанія» ():

4.1. АТ «Перший інвестиційний банк» (МФО 300506):

НОМЕР_22 ;

НОМЕР_23 ;

НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 .

4.2. АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749):

НОМЕР_26 ;

НОМЕР_27 ;

4.3. АТ «Сенс банк» (МФО 300346):

НОМЕР_28 .

4.4. АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465):

НОМЕР_29 ;

НОМЕР_30 ;

НОМЕР_29 ;

НОМЕР_31 ;

НОМЕР_32 ;

4.5. ПАТ «МТБ банк» (МФО 328168):

НОМЕР_33 ;

НОМЕР_34 ;

НОМЕР_35 .

Зобов`язано відповідні банківські установи повідомити Офіс Генерального прокурора про стан виконання ухвали слідчого судді та суму коштів, які належать ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» (), ТОВ «ВС Груп Менеджмент» (), ТОВ «Українська іноваційно-фінансова компанія» (КОД ), ПрАТ «Українська іноваційно-фінансова компанія» (), на які було накладено арешт.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що грошові кошти, які розміщені на вищевказаних рахунках мають значення під час встановлення всіх обставин, які досліджуються під час досудового розслідування кримінального провадження №0000466, є речовими доказами в розумінні ст.98 КПК України, оскільки використовувалися та використовуються для вчинення злочину проти основ національної безпеки України як знаряддя його вчинення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «Когенераційна компанія» подав апеляційну скаргу, в якій вважає її необґрунтованою та такою, яка постановлена з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства. Вказує, що ухвала слідчого судді винесена з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права, що призвело до безпідставного обмеження конституційного права власності ТОВ «Когенераційна компанія» на грошові кошти у сумі 8549800 грн, розміщені на рахунку умовного зберігання в АТ «Перший інвестиційний банк» №6882/980. При вирішенні клопотання прокурора слідчий суддя не здійснив перевірки правового режиму спірних коштів, їх фактичної належності та не встановив, чи відповідають вони критеріям майна, на яке може бути накладено арешт відповідно до положень КПК України. Орган досудового розслідування, готуючи клопотання про арешт, без належного дослідження стверджував, що кошти на рахунку належать ТОВ «ВС Груп Менеджмент», тоді як документально підтверджено, що вони підлягають виплаті на користь ТОВ «Когенераційна компанія» внаслідок реалізації процедури обов`язкового викупу акцій ПрАТ «Рівнеобленерго» за ЗУ «Про акціонерні товариства». Відповідно до вимог ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, клопотання про арешт майна має містити чіткі підстави, обґрунтування мети арешту та документи, які підтверджують належність майна підозрюваному чи третій особі. Проте прокурор не надав доказів, що спірні кошти належать фігурантам кримінального провадження або що вони можуть бути використані як речовий доказ чи підлягають спеціальній конфіскації. Слідчий суддя, не з`ясувавши належності коштів та не встановивши правовий зв`язок між ними та предметом досудового розслідування, фактично обмежив права сторонньої особи, яка не була учасником кримінального провадження, чим грубо порушив засади кримінального процесу, закріплені у ст.ст. 2, 7, 20, 404 КПК України та ст. 41 Конституції України. Вимоги ч.2 ст.173 КПК України не були дотримані, арешт накладено без дослідження обставин набуття коштів ТОВ «Когенераційна компанія», без аналізу наслідків для підприємства, яке вже перебуває в процедурі банкрутства, що призводить до надмірного тягаря та порушення балансу інтересів. Додатковим істотним порушенням є те, що клопотання прокурора було розглянуто без повідомлення та виклику власника майна, що прямо суперечить принципам змагальності, права на захист та доступ до правосуддя. Компанія не мала можливості надати свої пояснення, документи щодо правової природи коштів, заперечити доводи сторони обвинувачення та захистити свої інтереси. Відсутність повідомлення також безпосередньо впливає на обчислення строку апеляційного оскарження, оскільки за приписами п.3 ч.2 ст.395 КПК України, строк на подання апеляції для особи, яка не була викликана та не отримала ухвалу, починає перебіг з моменту фактичного ознайомлення з рішенням, а не з дати його проголошення, що дає підстави для поновлення строку. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, останню скасувати в частині накладення арешту та заборони відчуження, розпоряджання та користування грошовими коштами в розмірі 8549800 грн, які знаходилися на рахунку умовного зберігання (ескроу) № НОМЕР_36 відкритому в АТ «Перший інвестиційний банк».

В судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, оскільки особа, що стверджує про своє право власності на арештоване майно, ні її представник, не брали участі в судовому засіданні, про дату та час судового засідання їх не було належним чином повідомлено, а розгляд клопотання про арешт майна проведено було без їх участі.

Щодо суті апеляційної скарги, її вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В п.3 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як убачається з матеріалів справи, грошові кошти, на які накладено арешт, стороною обвинувачення визначено, як речові докази у кримінальному провадженні №0000466 за ч.4 ст.110-2 КК України, оскільки вони використовувалися та могли використовуватись для фінансування злочинної діяльності, спрямованої проти основ національної безпеки України, що підтверджується даними досудового розслідування та доданими до клопотання матеріалами.

Слідчий суддя навів мотиви, чому кошти відповідають критеріям речових доказів за ст.98 КПК України, а саме як майно, що використовувалося як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність належної перевірки належності коштів ТОВ «Когенераційна компанія» не спростовують законності ухвали, оскільки походження та належність коштів використаних для вчинення злочину не має вирішального значення. Доводи про те, що кошти призначені до виплати за процедурою викупу акцій ПрАТ «Рівнеобленерго», не підтверджують відсутності зв`язку між цими активами та предметом досудового розслідування.

Слідчим суддею було встановлено можливий зв`язок майна з кримінальним правопорушенням, а тому правомірно було накладено арешт для запобігання його втраті чи використанню, навіть якщо власник заперечує причетність.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який в подальшому, після проведення всіх необхідних слідчих дій з арештованим майном, може бути скасований відповідно до ст.174 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, про те, що грошові кошти, які розміщені на вищевказаних рахунках мають значення під час встановлення всіх обставин, які досліджуються під час досудового розслідування кримінального провадження, є речовими доказами в розумінні ст.98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби кримінального провадження виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2023 року у справі №344/18556/23 ОСОБА_8 поновити.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000466 за ч.4 ст.110-2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4