Провадження № 1-кс/466/3143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року та зобов`язання до вчинення дій

встановив:

12.11.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року та зобов`язання до вчинення дій, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову від 03.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву від 21.10.2025 про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого в межах кримінального провадження №0000884 від 23.07.2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи, викладені у скарзі підтримала повністю та просила скаргу задовольнити.

Слідчий Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак надав матеріали кримінального провадження №0000884 від 23.07.2025 року, а також надіслав заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення скарги з підстав, викладених в письмових поясненнях та про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, ознайомившись з матеріалами, долученими до скарги, матеріалами кримінального провадження №0000884, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України передбачено виключний перелік обставин по яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Згідно ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

21.10.2025 ОСОБА_3 звернулася до слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 із заявою про залучення її до кримінального провадження як потерпілої особи.

03.11.2025 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року, оскільки заявнику ОСОБА_3 , згідно з статтею 50 КПК України не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК України).

Згідно із ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000884 від 23.07.2025, в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Державної реєстраційної служби Солонківської об`єднаної територіальної громади Львівської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участю третьої особи ОСОБА_10 про скасування рішення державного реєстратора.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 08.12.2020 року, в порядку забезпечення позову, заборонено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо виготовлення та погодження технічної документації, а також правовстановлюючих документів щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2024 року, провадження по вищевказаній справі було закрито, проте заходи забезпечення позову по даній справі були скасовані лише 25.03.2025 року.

Між тим, заявниця просить орган досудового розслідування притягнути до відповідальності осіб, які в період дії судового рішення, що набрало законної сили, яким було заборонено вчиняти будь-які дії щодо виготовлення та погодження технічної документації, а також правовстановлюючих документів щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , умисно не виконували таку заборону.

Зокрема, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_6 під час дії судової заборони звернулася до землевпорядної організації та виготовила технічну документацію для проведення приватизації земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000884 від 23.07.2025 слідчим допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також проведено інші слідчі, процесуальні дії.

Отже, слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_3 про залучення її в якості потерпілої, в зазначеній вище постанові визначив мотиви, за яких ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не може з об`єктивних причин бути залучена як потерпіла, зокрема те, що їй не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Доводи ОСОБА_3 про наявність у неї процесуального статусу потерпілої, без документального підтвердження, не свідчить про надання останній такого статусу в розумінні ст. 55 КПК України.

Положення ст. 55 КПК України визначають поняття потерпілого в кримінальному провадженні, визначають його ознаки, причинно-наслідковий зв`язок виникнення прав та обов`язків в особи на присвоєння такого статусу та обставини за яких в особи виникає таке право.

Отже, поняття потерпілого визначено в КПК України чітко потерпілий це фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Конституцією України передбачено обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права та свободи кожної людини. У зв`язку з цим важливого значення набуває точне й однакове застосування судами норм кримінально-процесуального законодавства, якими визначено права потерпілих від злочинів.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим в разі неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення, у разі відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що слідчим було дотримано.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000884, слідчий діяв в межах норм діючого кримінального процесуального закону України, перевірку заяви провів належним чином та прийняв обґрунтовану постанову від 03.11.2025 року.

Що стосується вимог скарги щодо зобов`язання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Л/о ОСОБА_4 повторно розглянути заяву від 21.10.2025 про залучення ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні, слід зазначити що згідно з ч. 4 ст. 26 КПК слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, аналіз змісту ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні.

Відповідно до вимог ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року та зобов`язання до вчинення дій, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 24, 55, 57, 110, 220, 303-307, 309, 376, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000884 від 23.07.2025 року та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1