печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2659/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , погоджене Заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 29.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ

Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , за погодженням із Заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 29.06.2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 29.06.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаними про зміни до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України та вступу в дію ст. 111-1 КК України, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незважаючи про обізнаність щодо можливості притягнення до кримінальної відповідальності свідомо вирішив здійснювати господарську діяльність з представниками «Совместное предприятие «ООО «ЕТС» (ОРГН 374) разом із представниками країни агресора, не лише не припинив взаємодію, а, навпаки, продовжив та забезпечив її реалізацію, діючи вже в умовах прямої кримінальної заборони.

При цьому, ОСОБА_4 достеменно усвідомлював реальну структуру власності та управління підприємства ТОВ «ЕТС Україна», а саме те, що попри фіктивну зміну бенефіціарів після 2014 року, фактичний та операційний контроль над товариством продовжують здійснювати громадяни російської федерації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через материнську структуру - групу компаній «Єдина Торгова Система», розташовану на території російської федерації.

У період 2022-2023 років, тобто після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та в умовах дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_4 чітко усвідомлював, що будь-яке продовження господарської діяльності в межах такої корпоративної моделі об`єктивно означає ведення бізнесу у взаємодії з державою-агресором, однак, попри це, свідомо прийняв рішення забезпечити безперервність функціонування підприємства.

Реалізуючи свої повноваження директора, ОСОБА_4 не обмежувався формальним підписанням документів, а здійснював активні дії, які за своїм змістом та спрямованістю прямо свідчать про умисне провадження господарської діяльності у взаємодії з представниками держави-агресора.

15.01.2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- матеріалами Першого оперативного відділу (з дислокацією у місті Києві) ТУ ДБР у м. Києві;

- документами, вилученими у ході проведення 16.08.2023 року обшуку за адресою м. Київ, вул. В. Сосюри, 68 ;

- протоколами огляду інформації, що міститься на носієві марки MyPassport s/n WX52AC14XUPP, на який завантажено копії облікових записів поштових скриньок та файли віддаленого мережевого сховища, вилучених під час проведення 16.08.2023 року обшуку за адресою розташування та здійснення діяльності ТОВ «ЕТС Україна»: м. Київ, вул. В. Сосюри, 68 від 21.08.2023 року та від 19.12.2025 року;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 15.08.2023, ОСОБА_10 від 18.08.2023 року, ОСОБА_4 від 15.08.2023 року;

- матеріалами виконаного доручення ГУ «І» ДЗНД СБ України від 22.12.2025;

- іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В ході досудового розслідування встановлено, що існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відтак, вказані обставини виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судове засідання з`явились прокурор та підозрюваний.

Захисник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив проти розгляду клопотання без участі захисника та зазначив, що з урахуванням тяжкості злочину, участь захисника не обов`язкова.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти клопотання та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, останній звернув увагу на те, що він має постійне місце проживання та належним чином виконує обов`язки.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 29.06.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

15.01.2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, надані підозрюваному.

Згідно з ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_11 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність застосування відносно підозрюваного такої міри запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Разом з цим, слідчим належно не мотивовано, а прокурором в судовому засіданні належно не доведено, чому інший запобіжний захід не може забезпечити проведення процесуальних дій та уникнення ризиків визначених ст. 177 КПК України, а посилання слідчого у клопотанні про те, що не перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, шляхом їх залякування, підкупу тощо, з метою зміни його показань, схилення до дачі неправдивих показань задля уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином мають характер припущення. При цьому, як встановлено під час розгляду даного клопотання, підозрюваний має постійне місце проживання, роботу, має міцні соціальні зв`язки. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 181, ст. 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Разом з тим, як визначено у ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме, до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , погоджене Заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 29.06.2023 року - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме, до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 19.03.2026 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено о 13 год. 09 хв. 21.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1