Справа 274/8598/24
Провадження 1-кп/0274/483/25
УХВАЛА

Іменем України

30.12.2025 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бердичеві клопотання прокурора про оголошення в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 27.09.2023, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з письмовим клопотанням про оголошення в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 27.09.2023.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст.185 КК України та вважає, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, розуміючи тяжкість вчиненого злочину та можливість призначення реальної міри покарання. Також, на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України, вчинені останнім в період з 2019 до 2024 рік, а тому існує обгрунтований ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати цьому кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 27.09.2023.

Відповідно до ст. ст.1,19 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, органи державної влади, посадові особи якої зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав і в порядку, визначеному КПК України (ч. 1ст. 4 КПК України).

Відповідно до вимог розділу IV КПК України, участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Під ухиленням від суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

При з`ясуванні того, які дії особи мають визначатися юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від суду, враховується, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. При цьому, факт ухилення від суду буде і тоді, коли особа перебуває поза межами території України і не з`являється на виклики суду без поважних причин та умисно створює видимість наявності об`єктивних причин неможливості такої явки (як то не своєчасне отримання повісток про виклик, ігнорування отримання повісток у поштовому відділенні тощо).

На даний час достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 залишив територію України, перетнувши державний кордон через пункт пропуску "Чоп (Тиса)" 12.12.2024 та на даний час переховується в одній з країн Європи, та такими діями ухилився від судового розгляду справи.

ОСОБА_4 має статус обвинуваченого в даному кримінальному провадженні та обізнаний про розгляд кримінального провадження Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області та, відповідно, про свій обов`язок прибувати за викликами до суду для участі в судових засіданнях.

Суд зауважує, що попри запроваджений в Україні правовий режим воєнного стану, Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області продовжує здійснювати правосуддя, його місцезнаходження або територіальна підсудність не змінювались, тому враховуючи обізнаність обвинуваченого ОСОБА_4 про кримінальне переслідування його в Україні, а також беручи до уваги його виїзд за межі України без повідомлення компетентних органів про місце його перебування, суд розцінює дії обвинуваченого як такі, що спрямовані на свідоме переховування та ухилення від явки до суду. Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від права бути присутнім на судових засіданнях (предстати перед судом).

Положення ст.42 КПК України передбачають ,що підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а вразі неможливості прибути за викликом у призначений строк-заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, органом, що здійснює повноваження щодо оголошення особи в міжнародний розшук, є Генеральний секретаріат Інтерполу.

Згідно ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч.5 ст.139,297-1,297-4,323 КПК України).

Очевидним, є те що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук може відбуватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних. В свою чергу, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних запитуваних країн з використанням можливостей

Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється даний розшук так і суб`єктами, які його здійснюють.

Прийняття судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном.

Враховуючи те, що обвинувачений ухиляється від явки в суд та наразі перебуває на території Європи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 193 ч. 6 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З наведеної норми вбачається, що у разі оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та доведення прокурором підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати так звану попередню процедуру застосування до обвинуваченого запобіжного заходу - обрання запобіжного заходу. Наступним етапом після затримання особи (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - є забезпечення розгляду за участю обвинуваченого клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Отже, для оцінки необхідності обрання запобіжного заходу обвинуваченому достатньо встановлення судом обставини оголошення у міжнародний розшук.

Додатковою умовою для такого висновку є наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Вказана стаття визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Окремо суд звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу судом не перевіряється висунуте ОСОБА_4 обвинувачення на предмет обґрунтованості.

Крім цього, на відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений виїхав до іншої держави.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 виїхав та наразі перебуває у іншій державі та відомості про в`їзд на територію України на теперішній час відсутні.

У своєму клопотанні прокурор вказує на наявність ризиків вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, про ймовірність переховування його від суду.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.

На думку суду, ризики переховування обвинуваченого від суду є реальними та зумовлюють необхідність дії запобіжного заходу. Зокрема, ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Про реалізацію цього ризику свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні, виїхав до іншої держави та на теперішній час на територію України не повертався. Крім того, судом прийнято рішення про оголошення його в міжнародний розшук.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Обставин, передбачених ч. 2ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

З урахування вищезазначеного, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 виїхав за межі території України, прийнято рішення про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

У зв`язку з оголошенням ОСОБА_4 в міжнародний розшук у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 27.09.2023, підлягає зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 177, 128, 183, 193, 335 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про оголошення в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Оголосити в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця розгляду кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

До розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 27.09.2023 зупинити.

Здійснення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 доручити співробітникам Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Контроль за організацією виконання ухвали суду про міжнародний розшук покласти на прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02.01.2026 о 14.00 год.

Суддя: ОСОБА_1