Справа № 697/3046/25
Провадження № 1-кс/697/510/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2025 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 (далі також ОСОБА_3 , скаржник) звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, мотивуючи її тим, що дізнавач, на його думку, провів досудове розслідування упереджено, роблячи хибні висновки, які не грунтуються на нормах законодавства. Перешкоджання його депутатській діяльності полягало у ненаданні посадовими особами Канівської міської ради повної і достовірної інформації та у наданні відповіді, яка не несе ніякої інформації. Інформація про заробітну плату, премії, матеріальну допомогу, будь-які інші виплати з державного чи місцевого бюджету працівнику державного органу або органу місцевого самоврядування не є конфіденційною, не може бути обмежена в доступі і підлягає наданню на запит, тим більше, що в своєму депутатському зверненні на запит він не просив надати відомості про дату та місце народження, проживання та ідентифікаційний код. Вважає, що має право отримати повну і достовірну інформацію в терміни визначені законодавством на його депутатські звернення і депутатський запит, які є законними вимогами. Посилання на те, що запитувану інформацію він зможе отримати в майбутньому і за певних умов є спробою посадових осіб ухилитись від виконання своїх обов`язків та не надати інформацію про свої доходи. В листах-відповідях секретаря міської ради ОСОБА_5 та Канівського міського голови ОСОБА_6 , розпорядників публічної інформації не вказано, чому ця інформація не надається та чому скаржник повинен чекати завершення періоду декларування доходів. Крім цього, звертає увагу на те, що Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» визначає правовий статус депутатів місцевих рад та встановлює гарантії депутатської діяльності. Для забезпечення гарантій депутатської діяльності встановлена кримінальна відповідальність за перешкоджання депутатській діяльності. В ч. 1 ст. 351 КК України вказано про правовідносини саме депутатів місцевих рад та службових осіб, де передбачена кримінальна відповідальність. Не фізичних осіб, а саме депутатів місцевих рад, які мають особливий статус згідно Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Саме тому, що законодавчо закріплені права та гарантії депутатів місцевих рад окремим законом, передбачена кримінальна, а не адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог депутатів місцевих рад. Він не звертався із запитом на інформацію до розпорядника публічної інформації які фізична особа у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Такого запиту не існує, а тому його немає в обліку розпорядника публічної інформації. Як висновок, за не виконання законних вимог депутата місцевої ради службовою особою передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 351 КК України, а не адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 212-3 КУпАП. Дізнавачем не проведено аналізу суті правопорушення: ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України; депутатські звернення та запити є основними інструментами ефективної роботи депутатів місцевих рад; суспільна небезпека кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України полягає в тому, що воно посягає на авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування, на загальні засади та порядок їх функціонування; інформація про доходи посадових осіб місцевого самоврядування (виплати з бюджету) не може бути конфіденційною.

Для об`єктивного розгляду поданої скарги, 25.11.2025 слідчим суддею направлено запит до Відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про витребування матеріалів кримінального провадження за поданою скаргою ОСОБА_3

25.11.2025 на виконання запиту слідчого судді, дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 повідомлено, що відсутня можливість надати матеріали зазначеного кримінального провадження у зв`язку з тим, що 18.11.2025 матеріали кримінального провадження були направлені до Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури, а 20.11.2025 до Черкаської обласної прокуратури.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.11.2025 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

03.12.2025 до суду надійшли матеріали кримінального провадження за поданою скаргою ОСОБА_3 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 просив подану скаргу задовольнити та зазначив про те, що 03.01.2025 від нього надійшло депутатське звернення до Канівського міського голови ОСОБА_6 . За його відсутністю, відповідь надала виконувач обов`язків міського голови секретар Канівської міської ради ОСОБА_7 . Він звернувся із законною вимогою, депутатським зверненням на виконання своїх депутатських повноважень отримати інформацію по витратах з бюджету, перед розглядом проекту рішення сесії по формуванню бюджету на 2025 рік, а саме: по отриманих доходах керівництвом міста. Законодавчо відсутня вимога пояснювати мету звернення або навіщо потрібна заявлена інформація. В депутатському зверненні чітко вказано про надання не будь-якої відповіді, а надання повної і достовірної інформації, згідно ст. 2 Закону України «Про інформацію», де одними з основних принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації. Дізнавачем не наведено пояснень та аргументів, чому на законну вимогу депутата надати повну і достовірну інформацію, посадові особи взагалі не надали ніякої інформації у визначені строки. Але дізнавач, не зрозуміло з яких підстав робить висновок, що відповідь була надана. Депутатське звернення є законною вимогою депутата місцевої ради, обов`язкова до виконання, на відміну від депутатського звернення народного депутата України, де це є лише пропозицією. Посадова особа місцевого самоврядування зобов`язана в десятиденний строк надати повну і достовірну інформацію на депутатське звернення.

Дізнавачем не вказано, керуючись якими нормами законів посадові особи місцевого самоврядування, секретар міської ради ОСОБА_8 та Канівський міський голова ОСОБА_9 обмежили повноваження скаржника. Пояснення ОСОБА_10 , що вона вважала, що ця інформація є конфіденційною і може бути розповсюджена, не є посиланням на законодавчі норми, а тому не може прийматись як законна дія посадової особи. Посадова особа повинна діяти в межах повноважень, передбачених законом. Законом не передбачено не виконувати законну вимогу депутата місцевої ради, навіть якщо посадова особа цього не знала.

В листах-відповідях секретаря міської ради ОСОБА_10 та Канівського міського голови ОСОБА_11 відсутня відповідь по суті депутатського звернення та запиту, не вказано ніяких пояснень чому відповідь не надається у відповідні строки, з посиланням на норми закону. Пояснень ненадання відповіді не наведено. Тобто відповідь не надана умисно, безпідставно. Якщо посадова особа порушила вимоги закону та не надала відповідь без пояснень законних підстав, то це є умисною дією.

Дізнавачем не надано аргументів, з посиланням на законодавчі норми, які дозволяють посадовій особі порушувати строки надання відповіді на депутатське звернення та депутатський запит, не забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування у відповідності до ст. 2 КПК України, не було надано належну правову оцінку діям посадових осіб. Обставини кримінального провадження досліджено упереджено, надавши значну перевагу обставинам, які безпідставно виправдовують порушників, не звертаючи уваги на обставини, що викривають правопорушників, що суперечить ст. 9 КПК України.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 щодо задоволення поданої скарги ОСОБА_3 заперечила та просила в її задоволенні відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025, винесена 18.11.2025, є законною, оскільки вона винесена відповідно до вимог ст.ст. 2, 9, 10, 17, 22, 26, 28, 40-1 КПК України, а також відповідає вимогам, передбаченим ч.ч. 5-6 ст. 110 КПК України, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки в ній детально і обґрунтовано наведені підстави та мотиви прийнято рішення.

В ході досудового розслідування проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на розкриття даного кримінального правопорушення, з`ясування об`єктивної істини та прийняття законного процесуального рішення. У своїй скарзі ОСОБА_3 не ставить під питання повноту проведення досудового розслідування (не вказує на те, що будь-які слідчі дії не були проведені, не заявляє та не заявляв подібних клопотань на стадії досудового розслідування) та не просить скасувати постанову з підстав допущених на стадії досудового розслідування істотних порушень вимог КПК.

Можливості здобуття будь-яких інших додаткових доказів органом досудового розслідування вичерпані.

Заслухавши в судовому засіданні доводи скаржника ОСОБА_3 , заперечення дізнавача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та перевіривши надане кримінальне провадження за поданою скаргою, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Склад кримінального правопорушення це сукупність передбачених чинним Кодексом об`єктивних і суб`єктивних ознак, при наявності яких діяння визнається кримінальним правопорушенням.

Елементами складу кримінального правопорушення є: об`єкт кримінального правопорушення - це те, проти чого спрямований кримінальне правопорушення, тобто те, чому воно спричиняє або може заподіяти шкоду.

Відсутність у діянні хоча б однієї з ознак, що входять до складу кримінального правопорушення (проступку), виключає можливість кваліфікувати це діяння як кримінальний проступок, а тому не дає підстав для кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частина 2 статті 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 справи «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 351 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 21.05.2025 до відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/5675/25 щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за фактом перешкоджання його депутатській діяльності, яке полягало в не наданні відповіді на депутатський запит.

Постановою дізнавача СД Відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 27.06.2025 закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР 22.05.2025 за №0000092 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України по факту перешкоджання діяльності депутата, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2025 року у справі № 697/1754/25 зазначену постанову органу досудового розслідування було скасовано та направлено кримінальне провадження №0000092 до ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення досудового розслідування.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав на те, що для з`ясування наявності чи відсутності складу правопорушення дізнавачу слід було звернутися до нормативних актів, які визначають діяльність депутатів місцевих рад, та інших законних та підзаконних актів.

Зокрема орган дізнання мав чітко з`ясувати, з якими конкретно вимогами заявник звернувся до відповідних посадових осіб, чи всі заявлені ним вимоги зроблені в межах повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, заначивши відповідні норми. Які саме вимоги виконала/ не виконала службова особа, чи входило виконання таких вимог до її посадових обов`язків, оскільки суб`єкт цього кримінального правопорушення спеціальний. Чи є в діях відповідних службових осіб умисел на вчинення вказаного правопорушення, оскільки воно характеризується лише умисною формою вини. Чи створювалися штучні перешкоди роботі ОСОБА_3 , чи надана йому інформація була правдива /неправдива.

За таких обставин, у своїй ухвалі від 24 липня 2025 року суд вказав органу досудового розслідування на те, що при здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого результату прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Зазначена ухвала суду набрала законної сили 24 липня 2025 року.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному КПК України, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Незважаючи на вказівки суду щодо неповноти досудового розслідування, органом досудового розслідування ухвалу суду виконано не було та вчергове постановою від 18 листопада 2025 року закрито кримінальне провадження №0000092.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відділом дізнання ГУНП в Черкаській області з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження №0000092 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2025 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 351 КК України, що перебуває в провадженні сектору дізнання ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, надано письмові вказівки у зазначеному кримінальному провадженні в порядку ст. 39-1 КПК України з необхідністю виконати наступне:

1. Активізувати досудове розслідування кримінального провадження, привести в належний стан матеріали кримінального провадження (систематизувати, долучити процесуальні документи);

2. Скерувати запит до Канівської міської ради для з`ясування руху розгляду адвокатського запиту ОСОБА_3 від 03.01.2025, яким чином надійшло звернення, ким та кому доручено розгляд даного звернення;

3. Проаналізувати судову практику за аналогічними кримінальними проступками передбаченими ч. 1 ст. 351 КК України, у разі виявлення подібних фактів проаналізувати судові рішення та долучити їх до матеріалів кримінального провадження.

4. За результатами досудового розслідування в разі прийняття кінцевого рішення врахувати виявлені та долучені рішення суду із судової практики.

Також зазначено, що перелік зазначених дій не є вичерпним. При необхідності та в залежності від отриманих результатів виконати також інші слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, на виконання зазначених письмових вказівок, дізнавачем СД відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 направлено запит до Канівської міської ради від 01.10.2025 № з переліком двох запитань та складено протокол огляду від 24.10.2025.

Однак, дізнавачем не проаналізовано судову практику за аналогічними кримінальними проступками передбаченими ч. 1 ст. 351 КК України, не долучено судові рішення у зазначеній категорії справ та долучено лише дві постанови у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

З даного приводу слідчий суддя звертає увагу на те, що запит на інформацію та депутатське звернення (або запит) не слід ототожнювати, оскільки вони є різними правовими інструментами з різною юридичною природою, метою, суб`єктами подання та процедурою розгляду, про що також зазначено скаржником ОСОБА_3 у поданій ним скарзі.

Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не містить повно і всебічно з`ясованих обставин цього кримінального провадження, підтверджених належними і допустимими доказами, а також вичерпних висновків, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого результату прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником. Не проведення дізнавачем певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній. Крім того, невжиття дізнавачем описаних вище заходів призвело до необґрунтованості його вчинення, які містяться в оскаржуваній постанові щодо обставин, які повинні б були бути встановлені дізнавачем.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Приймаючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, дізнавач зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, про які зазначає скаржник у своїй скарзі, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України та направлення зазначеного кримінального провадження до ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення досудового розслідування.

Щодо вимог скарги ОСОБА_3 про залучення його в межах зазначеного кримінального провадження як потерпілого, слідчий суддя виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14.11.2025 скаржник ОСОБА_3 звернувся до сектору дізнання ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із письмовою заявою про надання йому у відповідному кримінальному провадженні статусу потерпілого.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, фізична або юридична особа, яким завдана шкода кримінальним правопорушенням, можуть бути потерпілими в кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас, ОСОБА_3 не оскаржує постанову слідчого або прокурора у цьому кримінальному провадженні, якою відмовлено у визнанні його потерпілим, адже така постанова у матеріалах справи відсутня. До того ж, кримінальне провадження № 0000092 від 22.05.2025 було закрито постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025.

Скаржник не звернув також уваги, що положення ч. 7 ст. 55 КПК України передбачають наявність кожного з таких елементів правозастосування: повноваження лише слідчого, прокурора або суду визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні (слідчого судді в зазначеному переліку немає); визнання особи потерпілою стосується лише тих випадків, коли цією особою не подається взагалі заява про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заява про залучення її до провадження як потерпілого; залучення особи як потерпілого відбувається лише за її письмовою згодою з даного приводу; залучення особи як потерпілого є правом, а не обов`язком слідчого, прокурора чи суду.

У свою чергу, на стадії досудового розслідування може бути оскаржене до слідчого судді винятково рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Відтак, скарга ОСОБА_3 в частині його залучення слідчим суддею як потерпілого у зазначеному вище кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000092 від 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

Направити кримінальне провадження № 0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України до ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення досудового розслідування.

В іншій частині вимог поданої скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1