УХВАЛА

04 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 461/5344/17

провадження № 51-367 во 17

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року,

встановив:

Суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 03 липня 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2017 року у справі № 461/5344/17, якою відмовлено у відкриті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2013 року у справі № 461/37/14-к.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2025 року поновив ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження, його апеляційну скаргу залишив без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 02 жовтня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року.

ОСОБА_4 звернувся до Суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року. Скаржник, вказуючи, що ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року прийняв «суддя», а не «слідчий суддя», просить внести відповідні зміни до ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду заяви. Звернення про відкладення розгляду заяви не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши викладені в заяві доводи, Суд дійшов висновку про таке.

Згідно з положеннями частини першої статті 379 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадженнячи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення не має права його змінити або скасувати.

Опискою вважається зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка, допущена під час письмово-вербального викладу судового рішення, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), що мають вплив на зміст судового рішення і його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, до них належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат і строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють тексту судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне уживання розділових знаків, помилкове відмінювання слів, використання русизмів і діалектизмів тощо.

Очевидною арифметичною помилкою визнається помилка в результаті підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичною помилкою, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо), проте в жодному випадку не дозволяється під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Отже, виправлення описки не може змінювати зміст судового рішення.

Як убачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року та ставить вимогу фактично про зміну вказаного рішення, а не про виправлення описки у ньому.

З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року.

Керуючись статтями 379, 441 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3