печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000033 від 29.01.2025 - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000033 від 29.01.2025 - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Зважаючи на позицію прокурора, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

У ході досудового розслідування встановлено, що в період з грудня 2020 року по квітень 2021 року, діючи за попередньою змовою, в порушення вимог Земельного кодексу України та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», державний реєстратор Пристоличної сільської ради Київської області ОСОБА_4 , кадастровий реєстраторо Відділу в Іванківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_5 , службові особи TОB «АПК-Маяк», та інші невстановлені особи, несанкціоновано змінили інформацію, яка оброблюється в Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі, шляхом внесення відомостей про перебування у власності TОB «АПК-Маяк» земельних ділянок сільськогосподарського призначення, з кадастровими номерами :02:009:0025, :02:001:0018, :02:001:0017, :02:012:0057, :02:012:0052, :02:001:0090, :01:004:0015, :02:001:0085, :02:012:0056, :01:003:0034, :01:013:0210, :02:012:0053, :01:013:0211, :02:001:0091, :02:012:0054, :02:012:0055, :02:002:0031, :02:001:0086, :02:001:0092, що в свою чергу призвело до вибуття з власності територіальної громади земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 418,1 га., та таким чином заподіяло значну шкоду.

Внесення відомостей до Державного реєстру прав щодо вказаних ділянок було здійснено державним реєстратором Пристоличної сільської ради Київської області ОСОБА_4 в період з 15.03.2021 по 13.04.2021.

Згідно з пунктом 21 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності Законом 1 землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 01.01.2025. У разі якщо до 01.01.2025 протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 Закону 1, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання^ майна безхазяйним.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону (стаття 126 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) (у редакції, чинній на дату проведення реєстраційних дій) передбачено, зокрема, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 18 Закону визначено, що до порядку проведення державної реєстрації прав з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, внесено, зокрема, перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав право власності на земельні ділянки за ТОВ «АПК-МАЯК» було зареєстровано на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Маяк», вже після набрання чинності Закону 1, а тому мають застосовуватись норми даного закону.

Отже, припинення КСП «Маяк» є підставою для переходу земельної ділянки у власність територіальної громади, на території якої вони розташовані.

У відповідності до результатів камеральної перевірки державного реєстратора Пристоличної сільської ради Київської області ОСОБА_4 , встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_4 порушено вимоги статей 3, 10, 24, 27 Закону, пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію права власності на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

22.08.2025 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом земельних ділянок з кадастровими номерами :02:009:0025, :02:001:0018, :02:001:0017, :02:012:0057, :02:012:0052, :02:001:0090, :01:004:0015, :02:001:0085, :02:012:0056, :01:003:0034, :01:013:0210, :02:012:0053, :01:013:0211, :02:001:0091, :02:012:0054, :02:012:0055, :02:002:0031, :02:001:0086, :02:001:0092.

З метою забезпечення збереження речового доказу, а також з метою недопущення, в подальшому, можливого відчуження або ж передачі права користування зазначених земельних ділянок на користь третіх осіб та їх незаконного використання, запобігання можливості їх подальшого пошкодження, псування, знищення, перетворення, сторона обвинувачення вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на вказані земельні.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження вищезазначеного майна у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно нього будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:009:0025, :02:001:0018, :02:001:0017, :02:012:0057, :02:012:0052, :02:001:0090, :01:004:0015, :02:001:0085, :02:012:0056, :01:003:0034, :01:013:0210, :02:012:0053, :01:013:0211, :02:001:0091, :02:012:0054, :02:012:0055, :02:002:0031, :02:001:0086, :02:001:0092, право приватної власності на які зареєстровано за ТОВ «АПК-МАЯК» ().

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) та його територіальним органам, ДП «Національні інформаційні системи» (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :02:009:0025, :02:001:0018, :02:001:0017, :02:012:0057, :02:012:0052, :02:001:0090, :01:004:0015, :02:001:0085, :02:012:0056, :01:003:0034, :01:013:0210, :02:012:0053, :01:013:0211, :02:001:0091, :02:012:0054, :02:012:0055, :02:002:0031, :02:001:0086, :02:001:0092.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1