Єдиний унікальний номер № 285/4210/25
Провадження № 1-кп/0285/710/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Звягель кримінальне провадження №0000490 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радичі Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» 08.12.2023 був призваний до лав Збройних сил України для проходження військової служби за мобілізацією в умовах особливого періоду ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2024 № 255 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого телефоніста радіовідділення радіо взводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 . Відтак, ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу, і з цього моменту він набув правового статусу військовослужбовця, на якого поширюються вимоги Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів військового законодавства.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, під час проходження військової служби повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Попри вищезазначене, 20 травня 2025 року, близько 17:00 години, ОСОБА_4 , діючи умисно, у порушення вимог чинного законодавства, а також військових статутів, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_6 за наступних обставин.

Встановлено, що у вказаний день ОСОБА_4 перебував у приватному домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись разом з раніше знайомими особами, де вони спільно зживали алкогольні напої.

Під час спільного вживання алкоголю між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла словесна суперечка. У ході конфлікту, прагнучи уникнути подальшого з`ясування стосунків, ОСОБА_4 вирішив покинути приміщення будинку ОСОБА_6 та вийшов з будинку.

У цей момент, ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_4 на виході з будинку та наніс йому один удар кулаком у ділянку обличчя. У відповідь на це ОСОБА_4 наніс удар кулаком у ділянку обличчя ОСОБА_6 , після чого намагався покинути місце події та попрямував у бік свого житлового будинку.

Однак ОСОБА_6 знову наздогнав ОСОБА_4 вже біля хвіртки, що веде з території домоволодіння ОСОБА_6 у напрямку домоволодіння ОСОБА_4 .

Під час цього конфлікту у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправній та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в цей день, час та місці, знаходячись за межами подвір`я будинку, ОСОБА_4 , поблизу паркану побачив металеву сапу з дерев`яним держаком та взявши її в руки, наблизився до ОСОБА_6 та зі значною силою прикладання наніс металевою частиною цієї сапи один удар по його голові.

В результаті своїх протиправних дій по відношенню до ОСОБА_6 , що виразились в умисному нанесенні йому одного удару металевою частиною сапи в область голови, ОСОБА_4 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: уламкового перелому лівої тім`яної кістки та рани в лівій скронево-тім`яній ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Після скоєного, завдяки втручанню третіх осіб, конфлікт було припинено. ОСОБА_4 залишив місце події та повернувся до місця свого проживання, а потерпілого ОСОБА_6 було госпіталізовано до Звягельської багатопрофільної лікарні, де йому надано невідкладну медичну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Про вчинене жалкує та щиро розкаюється.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, шкода йому відшкодована та просить обвинуваченого суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, по місцю проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, думку потерпілого, який у пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати, а також ту обставину, що бійку спровокував потерпілий, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66-68 КК України, ст.ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 а винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 а від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 а наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- належні потерпілому ОСОБА_6 речі, у які він був одягнений, а саме

кофта з РБК упакована в паперовий пакет опечатаний пломбою NPU-0017338, майку, упаковану в паперовий пакет опечатаний пломбою NPU-0017339 та штани упаковані в паперовий пакет опечатаний пломбою NPU-0017340, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звягельського РВП повернути потерпілому;

- Марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору, упакований в

паперовий пакет опечатаний пломбою № NPU-0017341, що зберігається в камері зберігання речових доказів Звягельського РВП знищити.

Скасувати арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді від 23.05.2025 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не застосовувати.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , який був застосований згідно ухвали 02.10.2025 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий