Справа № 456/255/25
Провадження № 1-кп/456/255/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2025 р. місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження №0001149 від 19.11.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Подорожнє Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який депутатом не являється, не одруженого, раніше судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, колишнього вогнеметника вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, (якому призупинена військова служба 14.01.2024 у зв`язку з самовільним залишення військової частини 05.06.2023).

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Статтями 1, 13, 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У складі поліції функціонують, зокрема, кримінальна поліція, органи досудового розслідування. Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону. Правопорушення щодо поліцейського або особи, звільненої зі служби в поліції, її близьких родичів, вчинені у зв`язку з його попередньою службовою діяльністю, мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

З червня 2021 року на посаді старшого інспектора відділу превенції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проходить службу у Національній поліції ОСОБА_6 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2023 №31 солдата ОСОБА_3 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, який прибув з військової частини НОМЕР_2 призначено на посаду звукометриста-радіотелеграфіста обслуги базового пункту 3 взводу звукометричної розвідки АЗК-7 батареї управління та артилерійської розвідки, з 06.01.2023 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2023 №51 солдата ОСОБА_3 увільнено від попередньої посади та призначено з 20.02.2023 на посаду вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту вказаної військової частини.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від №166 солдата ОСОБА_3 з 15.06.2023 зараховано у розпорядження командира військової частини як такого, що самовільно залишив військову частину 05.06.2023 та з 05.06.2023 знято з усіх видів забезпечення військової частини. У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2024 №5-РС солдату ОСОБА_3 , колишньому вогнеметнику вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту з 25.12.2023 призупинено військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягнув на здоров`я працівників Національної поліції, а також на авторитет Національної поліції як органу державної влади за наступних обставин.

Так, 19.11.2024, старший інспектор відділу превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_6 спільно із інспектором сектору «Служби освітньої безпеки» Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , перебували на пішому патрулюванні з охорони публічного порядку відповідно до Наказу №574 ГУНП у Львівській області від 24.02.2022 «Про посилення правоохоронних заходів на території Львівської області», даних в книзі нарядів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, та здійснювали патрулювання вулиць м. Стрия Львівської області по визначеному маршруту патрулювання, з метою виконання службових обов`язків щодо забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, відповідно до ст.ст.2, 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Того ж дня, близько 19:00 год. майор поліції ОСОБА_6 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_7 , перебуваючи в залі очікування залізничного вокзалу м. Стрий, що за адресою Львівська область м. Стрий, вул. Вокзальна, 7, побачили ОСОБА_3 , який лежав на підлозі, відносно якого було здійснено поліцейський захід, а саме поліцейське піклування, щодо особи, яка перебуває в публічному місці і в наслідок сп`яніння втратила здатність самостійно пересовуватись у відповідності до ст.41 Закону України «Про Національну поліцію».

Надалі, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою завдання шкоди здоров`ю працівнику Національної поліції та посягання на авторитет вказаного правоохоронного органу як органу державної влади, з хуліганських мотивів, підвівся з підлоги та наніс один удар лівою рукою та близько двох ударів правою рукою в ділянку обличчя старшого інспектора відділу превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , який в цей час виконував свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, відповідно до ст. ст.2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», перебував у форменому одязі, був екіпірований спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленим на одязі нагрудним жетонам із зображенням спеціального номеру, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням носової перегородки, яка відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 ,, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину заперечив та показав, що 19.11.2024 близько 14 год будучи в стані алкогольного сп`яніння, прибув на залізничний вокзал в м.Стрий з метою подальшої поїздки в м.Калуш до свого знайомого щоб забрати в Калушському РВ свої документи, які там знаходилися після завершення розгляду кримінального провадження. Електропоїзд на Калуш повинен був відправлятися о 19 год. 40 хв..

Оскільки було прохолодно, а він був одягнутий по літньому тому, присів в залі очікування біля батареї і заснув.

В подальшому відчув, що його хтось будить і ставить запитання. Він не зрозумів хто це і що це поліцейський.

Поліцейський просив представити документи і називав його образливими словами, а саме алкаш, наркоман, пітон незважаючи на те, що він одягнутий пристойно.

Оскільки, поліцейський спровокував його вказаними словами він відмовився надати документи, сказавши, що їх не надасть і він нічого не порушував і почав так само хамити поліцейському та показав йому середній палець та сказщав, що в поліцейського будуть проблеми.

Поліцейський не мав на собі бодікамери і тому не зафіксовано як поліцейський йому хамить.

Поліцейського в обличчя не бив і йому здається, що оскільки поліцейський тримав гумову палицю біля обличчя то він сам і вдарився цією палицею.

Обвинувачений хотів вийти але поліцейський його не відпускав тоді він вдарив поліцейського в груди і пішов з вокзалу. Ніхто його не затримував. Вийшовши з вокзалу, надів капюшон куртки на голову пішов геть. Незабаром його зупинила поліція і затримала, нанісши декілька ударів по тілу.

Перед потерпілим вибачився. Має намір іти надалі захищати Батьківщину. Раніше вживав наркотики оскільки, приймав участь в бойових діях починаючи з часу оголошення воєнного стану. Брав участь в захисті Бучі, аеропорту в Гостомелі. Служив по контракту починаючи з 2020 року. Фактично є інструктором з розвідки. Винним себе у вчиненні даного кримінального правопорушення не вважає.

Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , суд вважає, що факт скоєння правопорушення та винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Потерпілий ОСОБА_6 , приведений судом до присяги, показав, що працює поліцейським. 19.11.2024, він заступив разом із напарницею на чергування по охороні громадянського порядку по маршруту 16-17 (пр.. Чорновола, Вокзал, Вокзальна, Нижанківського). В зону чергування входив залізничний вокзал. Перебували у форменому одязі. Близько 19 19:30, зайшли в приміщення вокзалу, щоб глянути. Зайшовши в зал очікування, який знаходиться ліворуч від входу, в одному куті лежала одна жіночка, а в іншому куті мужчина. Напарниця підійшла до жінки, а він пішов до мужчини, який лежав в куті біля батареї. Питав у нього чи щось сталось, чи він потребує допомоги. Коли намагався з ним говорити, від нього йшов різкий запах алкоголю. Він нічого не міг пояснити. Відмовився представитись, пояснити, що він там робить. Коли він намагався його при підняти, він різко встав на ноги, почав ображати потерпілого нецензурною лайкою, висловлював погрози і в подальшому завдав декілька ударів в область обличчя. На шум вибігла чергова по вокзалу, яка розборонила, напарниця в той час викликала за його вказівкою в черговій наряд. На деякий час конфлікт припинився оскільки біля нього була чергова по вокзалу. В подальшому ОСОБА_3 намагався зникнути з місця події, потерпілий хотів його затримати, але цього не вдалось зробити, оскільки ОСОБА_8 завдав ще декілька ударів біля вхідних дверей, після чого вибіг на сторону перону. Потерпілий з напарницею переслідували його, він зупинився біля огорожі, яка огороджує перон та привокзальну площу. Переліз через огорожу та побіг в напрямку вул. Вокзальна, де в подальшому був затриманий працівниками поліції. На запитання прокурора, потерпілий вказав, що саме ОСОБА_3 перебував в приміщенні вокзалу та саме він наніс йому тілесні ушкодження, перелом носу. Потерпілого пробачає і оцінку діям обвинуваченого надасть суд.

Свідок ОСОБА_7 , приведена судом до присяги, показала, що є працівником поліції. 19.11.2024, вона зі свої напарником близько 18 год. була в наряді. Після чого попрямували на свій маршрут 16-17. Близько 19 год. зайшли на територію залізничного вокзалу. В одному куті знаходиться чоловік, який лежав на підлозі. Потерпілий пішов до нього перевіряти документи, вона в свою чергу перевіряла документи в інших осіб. Після чого почула як її напарник відрекомендувався і запитав в тієї людини, що лежала документи, він не надав, їх нечітко говорив, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Тоді напарник почав піднімати ОСОБА_3 , однак він почав себе вести неадекватно, ображати напарника, показувати нецензурні жести, після чого встав і почав розмахувати руками, декілька раз потрав у голову напарнику. Потім вибілга чергава по вокзалу, а вона в свою чергу повідомила в чергового про те що сталось. ОСОБА_3 почав втікати і вони побігли за ним.

Свідок ОСОБА_9 , приведений судом до присяги показав, що дати точної не пригадує, однак цього дня він перебував у слідчо-оперативній групі разом із ОСОБА_10 .. Черговим було повідомлено про те, що в м. Стрий на вокзалі було побито працівника поліції. Вони сіли в машину і поїхали на місце події. Рухаючись по вул. Вокзальній, побачили особу, яка поводилась дивно. То втікає то стає. Відповідно біля цієї особи вони зупинились. Почали її перевіряти, підішли до нього, представились працівниками поліції, показали посвідчення. Особа вела себе агресивно, почав простягати руки, відповідно до нього були застосовані кайданки. І тоді них підбіг ОСОБА_11 , з розбитим носом і вказав, що саме ця особа нанесла йому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 , приведений судом до присяги показав, що 19.11.2024, перебував у складі слідчо-оперативної групи. Черговий повідомив про подію яка була на залізничному вокзалі. Про те, що побили працівника поліції. Він спільно із колегою ОСОБА_13 , на службовому автомобілі виїхали на місце події, а саме до ЖД вокзалу. По дорозі зупинились та неподалік побачили особу, яка поводила себе підозріло, а саме губився у просторі, бігала, зупинялась, оглядалась. Підійшли до нього, представились працівниками поліції. Особа почала поводити себе агресивно. До нього тоді застосували кайданки. Через деякий час хотіли встановити особу, однак він відмовлявся називати свої анкетні дані. Десь через хвилину дві підійшов ОСОБА_11 , та повідомив, що дана особа йому нанесла тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 , приведений судом до присяги показала, що в той день заступила на чергування по вокзалу м.Стрий. В 19 годині йдучи по вокзалу бачила поліцію однак пішла на перон оскільки на колію прибував поїзд. Повернувшись назад почула крики і відкривши двері у зал очікування побачила, що хлопчина, саме обвинувачений, про щось говорили з поліцейським, вона хотіла забрати обвинуваченого щоб він щось не зробив погане однак, він її не послухав та наніс поліцейському удар рукою в ніс і в поліцейського з носа пішла відразу кров. Вона побігла в довідкову та принесла папір щоб зупинити кров. Удар поліцейському наніс саме цей обвинувачений. Інша поліцейська почала викликати допомогу.. Обвинувачений хотів іти геть, вона робила спроби його зупинити однак, він втік з вокзалу.

З протоколу огляду місця події від 19.11.2024 та фото таблицями до нього, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що місцем вчинення правопорушення є приміщення залу очікування ЖД вокзалу м. Стрий по вул. Вокзальна, 7, м. Стрий, Львівської області.

З постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 20.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що бушлат та флісову куртку зі слідами РБК, в яких 19.11.2024 був одягнутий працівник поліції та який був виявлений та вилучений 19.11.2024 під час огляду місця події, визнай речовим доказом.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 19.11.2024 о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3 , в порядку ст. 208 КПК України було затримано на вул. Вокзальна, 9 в м. Стрий Львівської області, на підставі повідомлення від старшого інспектора майора поліції ОСОБА_15 , про те, що під час несення служби спільно із СОБ лейтенантом поліції ОСОБА_16 , у складі пішого патруля Босфор 30 на маршруті патрулювання №16-17 в м. Стрий, перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу на вул. вокзальна, 7, при проведені поліцейського піклування, а саме пр. перевірці документів та стану здоров`я в ОСОБА_3 , останній завдав декілька ударів в обличчя ОСОБА_6 , в ході якого в ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено куртку чорного кольору, яка була одягнута на ОСОБА_3 , 19.11.2024.

З постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 20.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що куртку чорного кольору, яка була одягнута на ОСОБА_3 , 19.11.2024, яка визнана речовим доказом.

Постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 20.11.2024 та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 20.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, проведено знаття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису із системи відео спостереження, розташованого за адресою: м. стрий, вул. Вокзальна, 7, Львівської області.

Протоколом огляду предмету від 20.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, в якому зафіксовано події, які мали місце 19.11.2024 близько 19 год. 00 хв., в приміщенні залу очікування залізничного вокзалу в м. Стрий, Львівської області по вул. Вокзальна, 7.

З постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 21.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що диск, на якому наявний відеозапис з камер відео спостереження, які знаходяться у залі очікування залізничного вокзалу, що в м. Стрий, по вул. Вокзальна, 7, на якому вбачається факт спричинення тілесних ушкоджень працівнику Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, який мав місце 19.11.2024 близько 19 год. 00 хв., та визнаний речовим доказом.

Заявою про залучення, як потерпілого до кримінального провадження від 20.11.2024, дослідженої в судовому засіданні, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , звернувся до Слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 , про те щоб залучити його як потерпілого до кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за №0001149 від 19.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Постановою про визнання потерпілим від 20.11.2024, дослідженої в судовому засіданні, згідно якої ОСОБА_6 , залучено як потерпілого до кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за №0001149 від 19.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Довідкою №5026 від 19.11.2024 КНП «ТМО «СМОЛ» ВП ЛІЛ», дослідженої в судовому засіданні, з якої вбачається, що при огляді ОСОБА_6 , 19.11.2024, встановлено діагноз: перелом спинки носа. Носова кровотеча.

Довідкою випискою №4841 від 19.11.2024 «ТМО «СМОЛ» ВП ЛІЛ», дослідженої в судовому засіданні, з якої вбачається, що при огляді ОСОБА_3 , виявлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 0,85‰ та в стані наркотичного сп`яніння - позитивна проба на «Марихуану».

Витягом з наказу №218 о/с від 30.06.2021 ГУ НП у Львівській області, дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що майор поліції ОСОБА_6 , у порядку просування по службі призначений на посаду старшого інспектора ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з 01.07.2021.

Витягом з наказу №667 о/с від 14.10.2024 ГУ НП у Львівській області, дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що лейтенант поліції ОСОБА_7 , призначена на посаду інспектора сектору «Служба освітньої безпеки» Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з 15.10.2024.

Повідомленням Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, з якого вбачається, що відповідно до розстановки сил та засобів Стрийського РУП ГУНП у Львівській області 19.11.2024, затверджений начальником Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до патрулювання на охорону публічного порідку на маршрутах патрулювання №16, 17 було залучено піший наряд в складі старшого інспектора ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_15 , спільно із інспектором ССОБ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_16 , які згідно розстановки перебували на маршрутах патрулювання. А також журналом №969-н/т реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю, книгою нарядів №966 н/т, розстановкою нарядів 19.11.2024, книгою видачі й приймання озброєння, розстановкою сил та засобів Стрийського РУП на 19.11.2024, досліджених в судовому засіданні.

Висновком експерта №145/2024 від 21.11.2024, дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2024, дослідженого в судовому засіданні з якого вбачається, що ОСОБА_6 , показав обставини отримання ним тілесних ушкоджень 19.11.2024 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на патрулюванні у залі очікування залізничного вокзалу у м. Стрий, по вул. Вокзальна, 7.

Висновкам експерта №144/2024 від 20.12.2024, дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було. Проте, вивчивши дані з наданої для проведення судово-медичної експертизи медичної документації, встановлено, що гр. ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ТМО «СМОЛ» в період з 20.11.2024 року по 27.11.2024 року з діагнозом: «Перелом кісток носа. Зміщена носова перегородка. Струс головного мозку Апное уві сні, неуточнене». Травма у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням носової перегородки утворилася від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могла виникнути 19 листопада 2024 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Встановлений лікарями КНП «ТМО «СМОЛ» діагноз: «Струс головного мозку» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Медичною карткою стаціонарного хворого №11683 від 20.11.2024, дослідженої в судовому засіданні, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , перебував на стаціонарному лікуванні ВП «ЛІЛ» «КНП «ТМО «СМОЛ» з 20.11.2024 по 27.11.2024, діагноз перелом кісток носа, зміщена носова перегородка, струс головного мозку, Апное уві сні, не уточнене.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Згідно постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 701/613/16-к обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину".

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до позиції ВС/ККС, висловленої в постанові від 11.02.2020 р. у справі № 761/33311/15-к, під час розгляду кримінального провадження, даючи оцінку допустимості доказу, суд має проаналізувати критерії допустимості таких доказів, як-от: законність джерела, законність способу отримання, процесуальне оформлення перебігу й результатів слідчої дії.

За змістом статей 86-87 КПК України, ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому, зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.

Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає чіткими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою, останній був учасником події, яка мала місце 19.11.2024, та чітко вказував в своїх поясненнях, як на досудовому слідстві так і під час його допиту в судовому засідання, про обставини кримінального правопорушення та чітко вказував на особу правопорушника.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_7 які, вважає чіткими, послідовними та такими, що узгоджуються між собою, свідок була очевидцем події, яка мали місце 19.11.2024.

Вказані показання повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності дост.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 555/2067/18, Суд вказав, що сама лише наявність багатьох різних версій, викладених стороною захисту, не покладає на суд обов`язку спростовувати кожну із них. Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_3 , про те, що він даного кримінального правопорушення не вчиняв умисно та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Отже, беручи до уваги сукупність досліджених у суді доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків, доводи сторони захисту не містять.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з положеннями ст. 66 КК України, суд не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб вчинення злочину, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого та стан його поведінки, у вчиненому частково розкаявся, раніше судимого, службову характеристику за місцем останньої служби в/ч НОМЕР_1 , яка характеризує обвинуваченого з негативної сторони, позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому справедливе покарання, і вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_3 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.11.2024, вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 02.12.2025 та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання 20 год. 15 хв., 19.11.2024.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.11.2024 по кримінальному провадженні №0001149 від 19.11.2024.

Речові докази:

-Бушлат та флісову куртку зі слідами РБК, які вилучені 19.11.2024 та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області (квитанція №266) повернути ОСОБА_6

-Куртку чорного кольору, в яку був одягнутий ОСОБА_3 , 19.11.2024 та передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_3

-Диск на якому наявний відеозапис з камер відео спостереження, які знаходяться у залі очікування залізничного вокзалу, що у м. Стрию по вул. Вокзальна, 7 залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1