печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2025 року, у рамках кримінального провадження №0000568,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить наступне, а саме:

- Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 р. по справі № 757/19816/25-к, на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 141 531 доларів США та 10 Євро.

- Негайно повернути грошові кошти в сумі 141 531 доларів США, та 10 євро, законному власнику - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) або її представнику - ОСОБА_4 .

- Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 p., по справі № 757/19816/25-к на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 129 840 доларів США та 200 Євро.

- Негайно повернути тимчасово вилучене майно, грошові кошти в сумі 129 840 доларів США та 200 Євро їх законному власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) або її представнику ОСОБА_4 .

- Негайно повернути майно вилучене в ході обшуку 04.02.2025 p., за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , по справі № 757/2615/25-к, а саме: грошові кошти в сумі 35 300 доларів США та 311 000 гривень їх законному власнику - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) або його представнику ОСОБА_4 .

Мотивуючи зазначене клопотання, заявник вказує, що арешт майна накладено необґрунтовано, без всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин по справі, накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. До того ж, при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для його арешту.

Щодо необґрунтованості накладення арешту на грошові кошти вилученні під час обшуку у ОСОБА_5 .

Вищезазначені грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_5 , які зароблені останньою законним шляхом, протягом всього життя.

Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_8 офіційно працевлаштований в AT «НІКОПОЛСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» з 1999 року та працював на зазначеному заводі до 2018 року.

Згідно довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України офіційний дохід ОСОБА_8 в період з 1999 року по 2018 рік складає 103 263 доларів США, та у період січня 2019 року по січень 2025 року складає 664 841,62 грн, що еквівалентно 18 750 доларів США. Отже, загальний дохід ОСОБА_8 в період з 1999 року по 2025 рік складає 122 013 доларів США.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_5 офіційно працює в ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» дохід від заробітної плати за період з січня 2024 року по серпень 2024 року складає 107 955 грн, що еквівалентно 2850 доларів США.

Також ОСОБА_5 займається бджільництвом та в подальшому продає мед, відповідно й отримує грошові кошти, про що свідчать відповідні акти прийому-передачі.

З 2022 року ОСОБА_5 здійснювала обмін валют, що підтверджується відповідними квитанціями, загальна сума куплених доларів США складає більше 193 000 доларів США.

Враховуючи вищевикладене, зазначає заявник, що арештовані грошові кошти є виключно особистою власністю ОСОБА_5 про що також було зазначено ОСОБА_5 в протоколі обшуку.

Отже, в органу досудового розслідування не має жодного доказу, який би вказував на те, що грошові кошти мають відношення до кримінального провадження або отриманні внаслідок протиправної діяльності.

Щодо необґрунтованості накладення арешту на грошові кошти вилученні під час обшуку у ОСОБА_6 .

Згідно договору позики від 07.05.2023 року позикодавець ОСОБА_9 передала у власність позичальникові ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 140 000 доларів США у термін до 07.05.2030 року включно.

Враховуючи вищевикладене, зазначаємо, що арештовані грошові кошти є виключно особистою власністю ОСОБА_6 .

Отже, в органу досудового розслідування не має жодного доказу, який би вказував нате, що грошові кошти мають відношення до кримінального провадження або отриманні внаслідок протиправної діяльності.

Підстави для повернення майна вилученого на підставі ухвали слідчого судді

Щодо необґрунтованості вилучення грошових коштів, вилучених під час обшуку у ОСОБА_7 .

Вищезазначені грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_7 , які були отримані виключно законним шляхом.

20 листопада 2024 року сестра ОСОБА_7 - ОСОБА_10 позичила останньому грошові кошти в сумі 45 000 доларів США задля розвитку підприємницької діяльності, якою ОСОБА_7 мав намір займатись.

Вищевказані обставини підтверджуються борговою розпискою від 20 листопада 2024 року.

Отже, в органу досудового розслідування не має жодного доказу, який би вказував на те, що грошові кошти мають відношення до кримінального провадження або отриманні внаслідок протиправної діяльності.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000568 від 20.03.2024 не мають жодного процесуального статусу, а саме, не є свідками, підозрюваними, не є будь-яким іншими учасниками кримінального провадження або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, а відтак не е особами, щодо яких може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, а також не може забезпечувати завдання арешту майна у кримінальному провадженні.

У судове засідання заявники не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000568 від 20.03.2024 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, а також за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 р. по справі № 757/19816/25-к, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 141 531 доларів США та 10 Євро.

Крім того, накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 p., по справі № 757/19816/25-к на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 129 840 доларів США та 200 Євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Поряд з цим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно.

Окрім цього, є слушними доводи заявника про те, що грошові кошти підпадають під ознаки речових доказів як майно, здобуте злочинним шляхом не знаходить свого підтвердження.

За таких обставин, слідчий суддя знаходить обґрунтованими доводи заявників, що лягли в основу підстав для скасування арешту майна.

Поряд цим, вимоги ОСОБА_7 щодо повернення тимчасово вилученого майна не підлягають задоволенню, оскільки порядок повернення такого майна регулюється положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім цього, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо повернення майна, оскільки є передчасними.

Враховуючи вказане, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.174, 309 КК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2025 року, у рамках кримінального провадження №0000568 - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 р. по справі № 757/19816/25-к, на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 141 531 доларів США та 10 Євро.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2025 p., по справі № 757/19816/25-к на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 129 840 доларів США та 200 Євро.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1