Справа № 521/4875/22
Провадження № 1-кп/521/482/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000078 від 17.09.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.09.2024 Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , знаходячись під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, при неустановлених обставинах познайомився із Особа 1, матеріали відносно якого судом виділено в окреме провадження, який у період відбування ув`язнення, а саме з 02.04.2021 по 08.10.2021, завдяки здобутому авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював вимагання коштів та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в слідчому ізоляторі, а саме на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11.

У вказаний період часу, Особа 1, використовуючи свій статус неформального лідера - «смотрящого за корпусом», а також авторитет серед ув`язнених осіб, які підтримують так звані «злодійські традиції», залучивши до своєї злочинної діяльності ОСОБА_3 , який також знаходився в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та користуючись відповідним «авторитетом» надавав ОСОБА_3 відповідні вказівки із вимагання з погрозою застосування насильства, а також, в подальшому, із застосуванням насильства, грошові кошти від заарештованого ОСОБА_6 , який також утримувався в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_3 починаючи з 09.09.2021 року, більш точний час не встановлено, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з Особа 1, з корисливих мотивів, з метою вимагання грошових коштів, перебуваючи на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11/1, неодноразово здійснював активні дії, направлені на вимагання грошових коштів ОСОБА_6 , у тому числі шляхом погроз застосування сили, висунув ОСОБА_6 вимогу передання грошових коштів у сумі 200 доларів США.

На наступний день, 10.09.2021 року ОСОБА_3 , у денний час доби, більш точний час не встановлено, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за узгодженням із Особа 1 планом вчинення злочину, перебуваючи на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор», проходячи повз камерне приміщення №301, в якому перебував ОСОБА_6 , продовжив вимагати у потерпілого грошові кошти, при цьому повідомивши про зменшення розміру грошових коштів, які необхідно передати, пред`явивши вимогу передати 100 доларів США. Разом з тим, з метою реалізації задуманого, ОСОБА_3 продовжив погрожувати ОСОБА_6 завданням тілесних ушкоджень у разі відмови виконати заявлені вимоги у строк до 20 вересня 2021 року.

У свою чергу ОСОБА_6 , у зв`язку із відсутністю грошових коштів, у зазначений ОСОБА_3 строк, пред`явлену вимогу не виконав, грошові кошти не передав.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із Особа 1, 24.09.2021, приблизно о 14:47 годині, перебуваючи біля камерного приміщення №301 на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11/1, через віконце для роздачі їжі, розташоване на металевій двері, що зачиняє камеру для утримання осіб, продовжив вимагати у потерпілого грошові кошти та повідомив останньому номер мобільного телефону НОМЕР_1 , рахунок якого необхідно поповнити на суму, що еквівалентна 100 доларам США. У разі невиконання зазначеної вимоги, ОСОБА_3 погрожував застосувати до потерпілого фізичну силу та завдати йому тяжкі тілесні ушкодження.

В подальшому, у період часу з 20:56 години 24.09.2021 до 00:54 години 25.09.2021 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особа 1, використовуючи мобільний телефон із сім карткою за номером НОМЕР_1 , продовжив вимагати у ОСОБА_6 грошові кошти шляхом направлення потерпілому на його номер телефону НОМЕР_2 «смс» повідомлень в меседжері «ватсап». При цьому повідомляючи ОСОБА_6 про невідворотність спричинення йому тілесних ушкоджень в разі відмови передачі грошових коштів.

У той же день, тобто 25.09.2021, приблизно о 21:15 годині, Особа 1, перебуваючи у камерному приміщенні №356, ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11/1, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою вимагання грошових коштів, використовуючи мобільний телефон із сім карткою за номером НОМЕР_3 продовжив вимагати, з погрозою застосування насильства, у ОСОБА_6 грошові кошти шляхом направлення потерпілому на його номер мобільного телефону НОМЕР_2 «смс» повідомлень.

Також, ОСОБА_3 , через декілька днів, а саме 27.09.2021 року приблизно о 12:54 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з Особа 1, використовуючи мобільний телефон із сім картою за номером НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_6 на його номер телефону НОМЕР_2 та в ході розмови повідомив потерпілому свій номер мобільного телефону на який необхідно перерахувати грошові кошти у сумі 500 гривень, а саме НОМЕР_1 . В подальшому, в ході листування, ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого грошові кошти в сумі 500 гривень, продовжив вимагати у ОСОБА_6 залишок грошових коштів.

Крім того, 27.09.2021, співробітниками оперативного відділу спільно з персоналом відділу режиму і охорони ДУ «Одеський слідчий ізолятор», під час огляду та видачі посилки на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження.

В подальшому, 28.09.2021, приблизно о 18:04, слідчо-заарештований ОСОБА_7 , який виконував обов`язки роздатчика їжі та мав можливість пересуватися по території ДУ «Одеський слідчий ізолятор», використовуючи відсутність співробітників Одеського слідчого ізолятору, які здійснюють нагляд за порядком утримання осіб, за вказівкою Особа 1, супроводив потерпілого ОСОБА_6 із камери його перебування №301 до камери №356 ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в якій знаходились ОСОБА_3 та Особа 1.

Перебуваючи у вказаному камерному приміщенні, Особа 1, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 , спільно почали наносити удари стиснутими у кулак по тулубу ОСОБА_6 , при цьому підтвердивши свої вимоги про необхідність передання грошових коштів.

Надалі, а саме 28.09.2021, приблизно о 18:30 годині, Особа 1, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у камерному приміщенні №356 ДУ «Одеський слідчий ізолятор», разом із потерпілим ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом, з метою вимагання грошових коштів, під приводом повторного порушення потерпілим правил отримання наркотичних засобів на території слідчого ізолятора, висунув ОСОБА_6 вимогу про передання додаткових грошових коштів в сумі 200 доларів США, які необхідно сплатити окрім 100 доларів США щодо яких пред`явлено вимогу раніше.

Разом з тим, Особа 1 повідомив потерпілому, що у разі несплати грошових коштів, він має можливість вплинути на переведення ОСОБА_6 до іншої камери ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в якій інші особи, що перебувають у ній, примусять потерпілого до вступу в одностатевий зв`язок.

На виконання пред`явлених вимог, ОСОБА_6 , 29.09.2021, приблизно о 15:40 годині, перерахував на мобільний телефон ОСОБА_3 , а саме НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2200 гривень, що становили залишок у сумі 100 доларів США, які необхідно було сплатити.

В подальшому, 01.10.2021, приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_6 , на виконання висунутих йому вимог, перерахував грошові кошти у сумі 5000 гривень на номер мобільного телефону ОСОБА_3 НОМЕР_1 , що становили еквівалент пред`явленої вимоги про передачу 200 доларів США.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 189 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він разом із Особа 1 та ОСОБА_6 перебували в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Перебуваючи в слідчому ізоляторі він разом з Особа 1 з погрозою насильства відносно ОСОБА_6 вимагали грошові кошти останнього, які в подальшому потерпілий перераховував на його номер мобільного телефону. У скоєному щиро покаявся.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , про солідарне відшкодування майнової шкоди у сумі 7700 гривень 00 копійок визнав в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 , за встановлених судом обставин за:

- ч.2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинена за попередньою змовою групою осіб;

- ч.2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується відповідно характеристики ДУ «Одеський слідчий ізолятор» мав догану за фактом зберігання заборонених предметів, раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого який раніше судимий та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, та обставини його вчинення, зокрема враховуючи, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти власності з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинений за попередньою змовою групою осіб, який у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким, та критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній перебуваючи під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за вчинення інших кримінальних правопорушень, відповідних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції ч.2 ст. 189 КК України, у виді позбавлення волі, при цьому відсутні підстави для застосування при призначенні покарання ст. ст. 69, 75 КК України.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує правову позицію, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року справа №199/1496/17 провадження №51-2631 кмо19, так оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, події якого мали місце до постановлення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року, яким він визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258 КК України, та йому призначено покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього майна, при призначенні покарання за даним вироком слід керуватись ч. 4 ст. 70 КК України, та з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого - із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року.

Що ж стосується строку покарання, яке ОСОБА_3 відбув за попереднім вироком, до моменту постановлення даного вироку, то як прямо зазначено у другому реченні ч. 4 ст. 70 КК України, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , а саме - запобіжний захід, не застосовувався.

Таким чином, суд приходить до висновку, про необхідність зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК, відбуте частково покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 09.09.2024 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільний позов, суд враховує наступне.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов в якому він просив стягнути з ОСОБА_3 та Ососба 1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 7700 гривень 00 копійок відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вимоги позову визнав.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_3 та Особа 1., спричинили потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 7700 гривень 00 копійок, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди в сумі 3850 гривень 00 копійок.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 70, 72 КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року, остаточно до відбуття ОСОБА_3 , призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць, з конфіскацією усього майна.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 09.09.2024 року, у виді позбавлення волі, а саме в строк відбування покарання ОСОБА_3 , зарахувати час з 26.06.2020 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування остаточно призначеного покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування в солідарному порядку з ОСОБА_3 та Особа 1, майнової шкоди у сумі 7700 гривень 00 копійок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 , майнову шкоду у сумі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон синього кольору марки «Redmi», який має на задній кришці написи Made in China Model: M1810F6LG Xiaomi Communications Co., Ltd., на екрані мається пошкодження у вигляді тріщини на верхній частині скла конфіскувати в дохід держави Україна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1