Справа № 243/9152/25
Провадження № 1-кп/243/1175/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 від 03.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Рахів Закарпатської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період (водій автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , військове звання солдат), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, повністю згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, і у присутності захисника, адвоката ОСОБА_3 , подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що відповідно до наказу №76-РС від 01.05.2025 командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) солдата ОСОБА_2 старшого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду водія автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватись вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_2 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань, громадян.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Так, солдат ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи її на посаді водія автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №946 від 15 листопада 2019 року), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, на початку серпня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у тимчасовому розташуванні військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 за допомогою свого мобільного телефона, шляхом надання фотокартки та анкетної інформації про свою особу, здійснив замовлення у соціальній мережі «Фейсбук» у невстановленої досудовим розслідуванням особи на виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплативши грошову винагороду у розмірі 7 500 грн.

Після чого, у середині серпня 2025 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 отримав посилку із підробленим документом, а саме з посвідченням водія категорії «В», «С», із серійним номером НОМЕР_3 , яке видане 20 травня 2025 року Територіальним сервісним центром 2144 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишив вказаний документ при собі з метою подальшого його використання.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 02 вересня 2025 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин солдат ОСОБА_2 рухався на транспортному засобі марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 » по вулиці Центральній селище Майдан Краматорського району Донецької області та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за порушення правил дорожнього руху.

Після цього, на законну вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_2 , діючи умисно, достовірно знаючи, що він не проходив медичний огляд в порядку, встановленому МОЗ, підготовку відповідно до встановлених планів і програм складення теоретичного та практичного іспиту у територіальному сервісному центрі МВС, та посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, пред`явив працівникам патрульної поліції завідомо підроблений документ посвідчення водія категорії «В», «С», із серійним номером НОМЕР_3 , яке видане 20 травня 2025 року Територіальним сервісним центром 2644 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями солдат ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обставини вчинення вказаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до обвинувального акту письмова заява ОСОБА_2 , складена 03.10.2025 за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000275 від 03.09.2025;

- розписки підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування від 03.10.2025;

- розписки підозрюваного та його захисника про отримання копії матеріалів дізнання від 03.10.2025;

- заява підозрюваного ОСОБА_2 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні від 03.10.2025;

- протокол роз`яснення підозрюваному права на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку від 03.10.2025;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись вимогами КПК України щодо особливостей спрощеного провадження стосовно кримінальних проступків, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, доведена, при цьому дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період (водій автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , військове звання солдат), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем несення служби характеризується позитивно, одружений, неповнолітніх осіб на утриманні не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З огляду на наведене, суд, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на проведення судово-технічної експертизи документів за висновком № СЕ-19/105-25/13057-ДД від 10.09.2025 у розмірі 1 782,80 грн., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи за висновком № СЕ-19/105-25/13057-ДД від 10.09.2025 у розмірі 1 782,80 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні 80 копійок).

Речовий доказ у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , що залучений постановою дізнавача від 17 вересня 2025 року та зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вирока не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1