справа № 563/1675/25
провадження № 1-кп/563/132/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087 від 09.09.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луганськ, мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого в останнє 25.07.2018 за ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, до дев`яти років позбавлення волі, відбування покарання зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII, не перебуваючого на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 , 07.09.2025, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи поблизу магазину «Форсаж», що знаходиться за адресою вулиця Київська, 115, міста Корець Рівненського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вирішення конфлікту на свою користь, вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 ..

Реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , того ж дня ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці, що знаходиться за вище вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також те, що він посягає на чуже здоров`я, розуміючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, і бажаючи їх настання, з мотивів раптово виникнувши особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кулаком правої руки, наніс шість ударів в область голови ОСОБА_4 , від яких останній від впав на асфальт та ударився лівою частиною тулуба.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: - синців в лівій скроневій ділянці голови, на задньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, на зовнішній поверхні верхньої третини лівої гомілки:- саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на передній поверхні лівого колінного суглобу, які згідно п.2.3.5. Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, і вважає вину ОСОБА_3 , у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 18.09.2025 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З заяви ОСОБА_4 вбачається, що він повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його посередню характеристику з місця проживання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: