Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2712/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000442 від 16.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.369-2 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гончариха, Катеринопілського району, Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22.00 годин до 06.00 годин наступного дня в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000442 від 16.05.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи згідно наказу ректора « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №750-к/п від 28.08.2024 призначена на посаду старшого викладача кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період часу з 12.04.2024 по 23.05.2025 одержала від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за успішне складання екзаменаційної сесії ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого викладача кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, з корисливих мотивів, 12.04.2024 у мобільному додатку «Viber» надіслала смс-повідомлення з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким вона користується матері студента « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 з вимогою надання їй неправомірної вигоди в розмірі 1000 грн за дипломну практику ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її син ОСОБА_10 не захистить успішно дипломну практику, 12.04.2024, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 1000 грн на банківську картку ОСОБА_4 НОМЕР_3 за проходження дипломної практики ОСОБА_10 .

У подальшому, 02.05.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс-повідомлення матері студента « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 з вимогою надання їй неправомірної вигоди в розмірі 4800 грн за успішну здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її син ОСОБА_10 не складе екзаменаційну сесію, 06.05.2025, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 4800 грн на банківську картку ОСОБА_4 НОМЕР_3 за здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 .

Також, 26.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс повідомлення матері студента « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 , повідомивши про необхідність надання неправомірної вигоди в розмірі 12000 грн за успішну здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її син ОСОБА_10 не складе екзаменаційну сесію, 26.12.2024, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 12000 грн на банківську картку НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_12 за здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 .

Після чого, 22.05.2025 ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс-повідомлення матері студента « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 , повідомивши про необхідність надання неправомірної вигоди в розмірі 12000 грн. за успішну здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її син ОСОБА_10 не складе екзаменаційну сесію, 23.05.2025, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 12000 грн на банківську картку НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_12 за здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_4 , будучи призначена на посаду старшого викладача кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, з корисливих мотивів, 25.11.2024 у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс-повідомлення студенту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на абонентський номер НОМЕР_5 з вимогою надання їй неправомірної вигоди в розмірі 3700 грн. за успішну здачу поточної сесії, а саме трьох іспитів та двох заліків ОСОБА_8 , після чого останній, перебуваючи у підпорядкуванні та прямій залежності від ОСОБА_4 , яка є науковим керівником по написанню ним дисертації, розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди він не складе екзаменаційну сесію 25.11.2024, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 перерахував грошові кошти в сумі 3700 грн на банківську картку ОСОБА_4 НОМЕР_6 за успішну здачу поточної екзаменаційної сесії ОСОБА_8 .

Також, ОСОБА_4 , будучи призначена на посаду старшого викладача кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, з корисливих мотивів, 17.01.2025 у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс-повідомлення дружині студента відокремленого структурного підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_9 на абонентський номер НОМЕР_7 з вимогою надання їй неправомірної вигоди в розмірі 2000 грн за складання (розроблення) та затвердження індивідуального плану навчання ОСОБА_11 , згідно якого ОСОБА_11 міг не відвідувати заняття у відокремленому структурному підрозділі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », після чого ОСОБА_9 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її чоловік ОСОБА_11 не складе екзаменаційну сесію, 17.01.2025, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 2000 грн на банківську картку ОСОБА_4 НОМЕР_6 за складення індивідуального плану.

Після чого, 03.05.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів 03.05.2025 у мобільному додатку «Viber» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслала смс-повідомлення дружині студента « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_9 на абонентський номер НОМЕР_7 з вимогою надання їй неправомірної вигоди в розмірі 5 000 грн. за успішну здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 , розуміючи, що без надання вказаної неправомірної вигоди її чоловік ОСОБА_11 не складе екзаменаційну сесію, 03.05.2025, виконуючи попередню вказівку ОСОБА_4 , перерахувала грошові кошти в сумі 5000 грн на банківську картку ОСОБА_4 НОМЕР_8 за успішну здачу екзаменаційної сесії ОСОБА_11 .

24 вересня 2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Також, у даному кримінальному провадженні 15.08.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: ухвалою від 12.08.2025 про надання дозволу на проведення обшуку; протокол обшуку від 15.08.2025; протоколом огляду від 01.09.2025; заявою ОСОБА_7 від 06.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.09.2025; заявою ОСОБА_8 від 09.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.09.2025; заявою ОСОБА_9 від 08.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2025; протоколом огляду мобільного телефону від 01.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваного залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в проміжок часу з 22-00 годин до 06-00 годин строком до 15.01.2026 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет) із свідком ОСОБА_13 крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора;

- залишити на зберіганні до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, закінчується 24.11.2025, але на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилались слідчі судді при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинення нового злочину.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про продовження існування вищевказаних ризиків, є:

1. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки та зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, в яких підозрюється ОСОБА_4 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії підозрюваної свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, оскільки впродовж останнього часу на території України в засобах масової інформації щомісячно висвітлюються затримання посадовців під час отримання неправомірної вигоди, а також осіб, які намагаються на них впливати.

Кримінальне правопорушення, в тому числі у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч.3 ст.369-2 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, остання, перебуваючи не під домашнім арештом, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки згідно з ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Підозрювана ОСОБА_4 розуміючи суворість покарання за вчинення інкримінованого їй злочину, перебуваючи без запобіжного заходу, зможе вільно залишати місце свого проживання та пересуватись по місту, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникне можливість незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схиляти їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували підозрювану.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

11.11.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування продовжено до 5-ти місяців.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу є необхідність у долученні розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести аналіз інформації отриманої в результаті проведеного тимчасового доступу до речей та документів до охоронюваної законом таємниці, провести тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , провести тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », встановити та допитати як свідків осіб, з якими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 здійснювали переписку, виконати інші слідчі, процесуальні дії в яких виникне необхідність, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, у зв`язку із цим, ухвалою слідчого судді від 26.09.2025 останній було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години з покладенням на неї обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування. Просить продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22.00 годин до 06.00 годин наступного дня в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2026.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку застосованого відносно ОСОБА_4 .

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника та не заперечувала проти продовження застосованого відносно неї запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000442 від 16.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.369-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

24.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

26.09.2025 ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_9 (справа №711/8844/25) відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 23 години до 06 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2025, включно.

Також, у даному кримінальному провадженні 15.08.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 13.10.2025 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000442, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025, продовжено до 3-х місяців, тобто до 15.11.2025.

11.10.2025 ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_9 (справа №711/0609/25) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000442, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025, продовжено до п`яти місяців, тобто до 15.01.2026.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: ухвалою від 12.08.2025 про надання дозволу на проведення обшуку; протоколом обшуку від 15.08.2025; протоколом огляду від 01.09.2025; заявою ОСОБА_7 від 06.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.09.2025; заявою ОСОБА_8 від 09.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.09.2025; заявою ОСОБА_9 від 08.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2025; протоколом огляду мобільного телефону від 01.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2025.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2025 у відношенні ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем її проживання, із забороною залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години, з покладенням, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; заборонити спілкування із свідками, належно доведеними підозрюваній до відома із зазначенням їхніх даних, у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було установлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

В обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, встановлених слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_4 в провину злочин, передбачений ч.3 ст.369-2 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді від трьох до восьми років з конфіскацією майна. А беручи до уваги, що злочин, інкримінований в провину ОСОБА_4 є корупційним, отже у разі засудження останньої за ч.3 ст.369-2 КК України до неї не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати підозрюваній житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години, стосовно підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваної та дотримання принципу верховенства права.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Частиною 5 ст.194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_4 спливає 24.11.2025, проте органом досудового розслідування доведено, що до вказаного часу завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо, оскільки внаслідок проведення великого обсягу роботи, об`ємності та складності кримінального провадження необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину, що неможливо без продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу свідків у кримінальному провадженні.

Підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години, з покладенням відповідних обов`язків, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження обраного останній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 , тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Оцінюючи виправданість втручання у права і свободи підозрюваної, слідчий суддя також враховує доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також доводи щодо обставин, які перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може бути достатнім для запобігання зазначених вище ризиків та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який передбачає заборону залишати підозрюваній ОСОБА_4 житло за адресою:АДРЕСА_1 , в період часу з 22-00 години до 06-00 в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2026 включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи положення ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із м. Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора;

- продовжувати зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останньої в укритті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22-00 години до 06-00, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2026 включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із м. Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора;

- продовжувати зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2026 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваної місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 15 січня 2026 року включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, її захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25.11.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1