Справа № 632/2356/25
провадження № 1-кп/632/194/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, одружений, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на момент скоєння правопорушення перебував на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0006366 від 07.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою від 12.12.2025 вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити. Надав суду копію письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 , зазначив, що оригінал згоди командира військової частини передав прокурору.

Після роз`яснення йому обвинувачення, наслідків та підстав звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, продовжив наполягати на задоволенні клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Додав, що матеріали справи містять інформацію про те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода командира військової частини щодо продовження останнім проходження військової служби, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, останній може бути звільнений від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Суд, дослідивши матеріали що стосуються клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 1-2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Отже, судом під час підготовчого судового засідання встановлено наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного, а саме: 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2024 №144 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.03.2024 № 72-РС

ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця снайпера 12 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до приписів ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 , станом на 13.07.2024, вважається військовослужбовцем, який проходив військову службу за контрактом.

Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовець під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

В той же час солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин: в період з 13.07.2024 по 18.07.2024 включно, в умовах воєнного стану, незаконно понад три доби постійно перебував поза межами місця несення військової служби, а саме тимчасового розташування підрозділу, що розташований в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував. Перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 18.07.2025, доки самостійно не з`явився до військової частини НОМЕР_2 де повідомив про намір далі проходити військову службу та зарахування на посаду оператора комплексу радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , тим самим припинив вчиняти зазначене кримінальне правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_5 , ОСОБА_4 приймають для продовження проходження військової служби до вище зазначеної військової частини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода командира військової частини щодо продовження останнім проходження військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті у зв`язку з тим, що згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі частини п`ятої статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частин (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006366 від 07.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

На підставі ст. 288 КПК України зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно після набрання ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1