Справа № 953/161/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 09.01.2026 за ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

14.01.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене із прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (09.01.2026 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий), шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобілю «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 09.01.2026 о 18:30 ОСОБА_5 керував автомобілем «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по пр. Ювілейному, зі сторони вул. Познанської, в напрямку пр. Тракторобудівників в м. Харкові.

Під час руху в районі будинку №63 по пр. Ювілейному м. Харкова ОСОБА_5 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому зліва направо рухався пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проявив неуважність, діючи необережно, своєчасно не зменшив швидкість руху і не зупинив керований автомобіль та не надав дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та продовжуючи рух допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку його руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , від отриманих травм загинула на місці ДТП.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

09.01.2026 о 21:30 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 був затриманий.

10.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У зв`язку з чим, 09.01.2026 в ході огляду місця ДТП автомобіль «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (09.01.2026 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий).

Автомобіль «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до положення ст. 98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю «BMW 520» р.н. НОМЕР_2 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу.

Зберігання вказаного транспортного засобу здійснюватиметься відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, збереження речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане в клопотанні майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.

15.01.206 до канцелярії суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , в якій він просить розглянути клопотання про накладення арешту на автомобіль «AUDI A4» у справі, без його участі та без участі володільця майна ОСОБА_5 . Рішення по клопотанню вирішити на розсуд суду (а.с. 16).

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 09.01.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09.01.2026 з 19.20 год. до 21.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Харків, проспект Ювілейний, неподалік буд. 63, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.01.2026, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 5-8).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

Ухвалив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання автомобілю «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1