Провадження № 1-кп/712/1129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002167 від 05.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси з Черкаської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002167 від 05.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003002 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

В судовому засідання захисник ОСОБА_4 заявив клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Посилаючись на положення ст. 334 КПК України.

Обвинувачена підтримала позицію захисника та не заперечувала проти об`єднання кримінальних проваджень.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Оцінюючи можливість об`єднання матеріалів двох кримінальних проваджень, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003002 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З правової норми, яку містить ст. 28 КПК України, випливає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Частиною 1 статті 21 КПК також визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Аналогічно, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зокрема визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 334 КПК, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно із частиною 1 статті 217 КПК, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Частинами 3, 4 статті 217 КПК визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Виходячи із вищенаведених норм КПК, об`єднання або виділення кримінальних проваджень є дискреційним правом суду, критеріями реалізації якого є доцільність для забезпечення виконання завдань кримінального провадження та відсутність негативного впливу на повноту судового розгляду. При цьому запровадивши потенційну можливість об`єднання чи виділення кримінальних проваджень, КПК не визначає конкретного процесуального порядку такого.

Необхідність об`єднання матеріалів кримінального провадження може бути викликана виключно потребою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Складовою частиною необхідності об`єднання кримінальних проваджень є його доцільність. При цьому, доцільність слід розцінювати як надану законом можливість вибору найбільш оптимальних із передбачених законом для даного конкретного випадку форми й способу вирішення певних питань з метою захисту прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження і держави.

Судом встановлено, що у кримінальних провадженнях, на об`єднанні яких наполягає захисник, досудове розслідування по даним кримінальним правопорушенням проводилося окремо, у даних кримінальних провадженнях наявні різні обставини вчинення кримінальних правопорушень та не співпадають предмети доказування. Крім того, різні стадії розгляду. На даний час по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191 КК України допитані усі свідки та частково досліджені письмові докази.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоцільність об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, оскільки таке об`єднання: ускладнить їх судовий розгляд; збільшує коло учасників процесу, захисників; розширить предмет доказування та кола обставин, які підлягають дослідженню; не забезпечить беззаперечне виконання вимоги ст.28 КПК України щодо розумних строків розгляду проваджень у разі їх об`єднання; не забезпечить процесуальну економію, оскільки судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження потребуватиме здійснення значної кількості процесуальних дій, а тому потенційно матиме більшу тривалість, ніж строк розгляду кожного з кримінальних проваджень окремо.

Слід також зазначити, що судом не встановлено беззаперечних обставин, які б свідчили про те, що у разі не об`єднання даних проваджень, це негативно вплине на повноту судового розгляду, або ж буде неможливо забезпечити імперативне виконання завдань, регламентованих ст. 2 КПК України.

Таким чином об`єднання кримінальних проваджень не матиме позитивного впливу на повноту та всебічність дослідження обставин справи, втім, матиме негативний вплив на строк розгляду висунутих у кожному з них обвинувачень та призведе до необґрунтованого збільшення його тривалості.

Отже, штучне ускладнення справи шляхом її об`єднання з іншою, може становити порушення права на справедливий суд в частині необґрунтованого збільшення тривалості провадження. тому суд вважає недоцільним об`єднувати кримінальні провадження.

Керуючись ст.ст.334, 350, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про об`єднання матеріалів кримінального провадження за № 002167 від 05.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України з кримінальним провадженням №0003002 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України відмовити.

Кримінальне провадження за № 002167 від 05.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України (справа №712/15087/25, провадження №1-кп/712/1129/25), повернути до канцелярії суду для повторно автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1