Справа № 539/3230/25
Провадження № 1-кп/539/258/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000782 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Конотоп Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, є волонтером Благодійної організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 приблизно о 14 години 30 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Києва, де проїжджаючи в районі 177 км автошляху в Лубенському районі Полтавської області, діючи необережно, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, порушуючи вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, де допустив перекидання керованого ним автомобіля.

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_4 безпеки дорожнього руху пасажир автомобіля Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: сполучна травма голови, грудної клітки, живота, кровопідтічність м`яких тканин голови тім`яної та потиличної ділянки зліва, крововиливи під м`яку мозкову оболонку тім`яно-скроневих долей лівої півкулі мозку та ніжок мозочку, поперечний перелом кісток основи черепу, кровопідтічність м`яких тканин в проекції грудинно-ключичного з`єднання зліва, переломи ребер зліва 1-2 по середньо-ключичній лінії, 3-11 по лопатковій лінії, переломи ребер справа 2-4 по середньо-ключичній лінії, 2-го по біляхребтовій, 3-7 по лопатковій лінії, крововиливи у клітковину середостіння, травматичний розрив передньої стінки лівого передсердя, розриви тканини лівої та правої легені, обширні крововиливи на поверхнях легень, розрив-розміжчення брижі в ділянці малої кривизни шлунку, забиті рани лівої та правої кисті, в ділянці внутрішньої кісточки лівого скакового суглобу, синець правого плеча, садна підборіддя та лівої гомілки, які несуть в собі ознаки при життєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо під час ДТП, і відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_6 настала від сполучної травми голови, грудної клітки, живота з переломом кісток основи черепу, крововиливами під м`які мозкові оболонки, численними переломами ребер справа та зліва, розривом лівого передсердя, розривами тканини правої та лівої легені, що супроводжувалось шоком, крововтратою.

За вищевказаних обставин причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідного якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Порушення вказаної вимоги Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та настанням її суспільно-небезпечних наслідків.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, зазначивши, що він вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що 20.12.2024 приблизно о 15:00 годині він керував автомобілем Volkswagen Transporter на трасі Київ-Харків-Довжанський. В автомобілі з ним на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_6 , з яким вони разом працювали у Благодійній організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе». В автомобілі він віз загиблих військових до міста Києва. Він їхав по прямій дорозі. Пам`ятає, що перед дорожньо-транспортною пригодою автомобіль почало хитати, потім автомобіль виїхав на узбіччя праворуч і перевернувся. Він не може пояснити як це могло статися. Коли він прийшов до тями, побачив, що він і ОСОБА_6 опинились на узбіччі поза автомобілем. Потім приїхала швидка допомога, і йому повідомили, що ОСОБА_6 вже нічим не допоможуть. Він підбіг до ОСОБА_6 , який лежав на землі, але йому сказали, що він вже мертвий. Йому дуже шкода, що так сталось, для нього це теж втрата, бо ОСОБА_6 був його другом. Він відшкодував потерпілій 5000 доларів США та буде ще матеріально допомагати. Просить не позбавляти його волі, а також права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм у Благодійної організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе».

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що після аварії ОСОБА_4 не ухилявся від відповідальності, не уникав її і не шукав виправдань. Навпаки, одразу вибачився, допомагав, підтримував, телефонував, цікавився її станом. Його поведінка була щирою, і вона бачила, що йому важко не менше ніж їй. Вона та ОСОБА_4 уклали договір про відшкодування заподіяної шкоди. ОСОБА_4 добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати їй моральну шкоду без будь-якого примусу. Кошти виплачені їй в повному обсязі в сумі 5000 доларів США. Вона підтверджує, що не має до ОСОБА_4 ніяких претензій ні матеріальних, ні моральних, і не буде мати в майбутньому. Тому вона просить не позбавляти ОСОБА_4 волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України.

Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що обвинувачений погодився.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. При цьому, згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами. Як зазначено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначений як низький, рівень ризику небезпеки для суспільства - низький. Орган пробації зазначив про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне не призначати покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зважаючи на діяльність ОСОБА_4 , а саме виконання функцій водія у Благодійній організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе» під час надскладних та морально важких завдань - транспортування тіл загиблих Героїв України до місця їхнього останнього спочинку.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Благодійною організацією «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе», волонтером якої є ОСОБА_4 , останній характеризується позитивно. Зазначена організація подала до суду клопотання, в якому просила не застосовувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами. В обгрунтування клопотання, зокрема зазначила, що після ДТП ОСОБА_4 не буде задіяний у напрямку транспортування загиблих військовослужбовців. Водночас фонд має інші напрямки діяльності, де його досвід як водія, його дисциплінованість та готовність допомагати залишаються необхідними: доставка гуманітарних наборів, обладнання, технічні та супутні перевезення, що забезпечують роботу фонду та реалізацію волонтерських проектів. У разі позбавлення ОСОБА_4 волі та позбавлення його права керування транспортними засобами фонд фактично втратить можливість забезпечити значну частину своїх поточних проектів, оскільки замінити його зараз неможливо.

Враховуючи викладене, характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, спричинені ним наслідки, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком - 2 (два) роки, що суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, саме таке покарання відповідає принципам співмірності вчиненому та індивідуалізації, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Ті обставини, що ОСОБА_4 є волонтером Благодійної організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе» та виконує функції водія, а потерпіла просила не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, не є достатніми підставами для не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки сукупність конкретних обставин провадження свідчить про те, що не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні іншими особами. Крім того, кримінальне провадження, передбачене ст.286 КК України, законодавець відніс до злочинів проти безпеки руху. Тому в цьому питанні думка потерпілого щодо виду та розміру покарання не є вирішальною. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Витрати в загальній сумі 5857,80 грн., понесені під час проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обраний 25.06.2025 сплив 25.08.2025, а клопотання про застосування запобіжного заходу не заявлено, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2024 у справі №554/14479/24 накладений арешт на автомобіль Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , який фактично належить Благодійній організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе», що знаходиться в Київській області, Бучанський район, село Крюківщина, вулиця Київська, будинок 37. У зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала необхідність, суд вважає за доцільне відповідно до ст. 174 КПК України скасувати накладений арешт. Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, УХВАЛИВ: Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів, понесені під час проведення судових експертиз № CE-19/117-25/2859-ІТ від 26.02.2025, № CE-19/117-25/12620-ІТ від 05.06.2025 у загальному розмірі 5857,80 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень вісімдесят копійок). Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2024 у справі №554/14479/24 на автомобіль Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , який фактично належить Благодійній організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе», що знаходиться в Київській області, Бучанський район, село Крюківщина, вулиця Київська, будинок 37. Речовий доказ - автомобіль Volkswagen Transporter, установлений номерний знак «200», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні та території стоянки за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Київська, 2, повернути володільцю - Благодійній організації «Благодійний фонд «Довіра, місто Вишневе». Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1