№ 1-кп/183/2473/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 03.08.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Веселий Кут Одеської області, маючої вищу освіту, керуючої магазином «Велике пузо №9», заміжньої, маючої малолітню дитину 2018 року народження, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000073 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею кримінального проступку. Обвинувачена в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно неї без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що приблизно в липні 2025 року у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом обману.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_3 приблизно в липні 2025 року, маючи при собі невстановлений технічний пристрій та доступ до мережі Інтернет, зайшла до соціальної мережі «Facebook», де розмістила оголошення про продаж дров твердих порід дерев, де вказала свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

В подальшому, на початку серпня 2025 року з ОСОБА_6 за вказаним номером мобільного телефону зв`язався покупець: ОСОБА_5 .

В ході розмови та переписки з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, запевнивши ОСОБА_5 про готовність надати вищевказаний товар, надіслала ОСОБА_5 у мессенджері «Viber» номер власної банківської картки банку «АТ КБ Приват Банку»: НОМЕР_2 , що належить - ОСОБА_3 та повідомила останньому про необхідність сплатити 6000 гривень за товар.

Після чого, 01 вересня 2025 року о 17 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 зі своєї банківської картки «Ощадбанк»: НОМЕР_3 здійснив переказ грошових коштів у розмірі 6 000 гривень на картку банку «АТ КБ Приват Банку»: НОМЕР_2 , що належить - ОСОБА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 , розпорядилась ними на власний розсуд, не доставила обіцяний товар та перестала виходити на зв`язок. В результаті умисних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 були завдані збитки в сумі 6 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірю (шахрайство).

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує те, що остання вину визнала повністю, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченій слід призначити покарання у межах санкції ст. 190 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України до пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_3 строком на 1 (один) рік такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1