Справа 556/22/26
Номер провадження 1-в/556/22/2026
У Х В А Л А

Іменем України

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

05.02.2026 року селище Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець клопотання начальника ДУ «Полицька ВК (№76)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого. Засудженого 12.12.2023 року Зарічненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

Адміністрація ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» звернулась до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 ..

В клопотанні представник установи відбування покарання зазначив, що засуджений ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за час відбування покарання, відповідає всім критеріям, які враховуються при застосуванні ст.82 КК України, тому комісія колонії одноголосно прийняла відповідне рішення та клопоче про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судове засідання засуджений подав заяву, в якій підтримав клопотання та клопотав про розгляд подання у його відсутності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),7-1,13-1,13-4,14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається зі ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і фактично відбув певну частину покарання, призначеного за вироком суду, тривалість якого визначається ч.4 ст.82 КК України.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ "Полицька виправна колонія (№76)" з 13.02.2024.

З характеристики засудженого та інших письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.06.2023. Вину скоєного злочину визнає, щиро розкаюється у скоєному. За час відбування покарання характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає. За виконання покладених обов`язків, дотримання встановлених правил поведінки два рази заохочувався наказом начальника установи.

ОСОБА_4 до засудження не працював, так як має пенсію по інвалідності ІІ-групи загального захворювання, в установі виконання покарань виконує роботи по благоустрою установи, до робіт відноситься сумлінно та з розумною ініціативою.

Бере активну участь у виховних програмах/заходах, не допускає порушень, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими. Має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення, а також низький рівень небезпеки для суспільства.

Має постійне місце проживання, після звільнення з місць позбавлення волі буде проживати в будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги інформацію про поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом всього часу відбування покарання, яка підтверджена письмовими доказами, суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та відбув 1/2 частини покарання, визначеного судом, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано положення ст.82 КК України та замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

При виборі виду більш м`якого покарання суд виходить з наступних мотивів.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст.51 "Види покарань", а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

"7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59-1 "Пробаційний нагляд", за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.(ч.4 ст. 59-1 КК України)

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді пробаційного нагляду, із застосуванням відносно нього обмежень та покладення обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Згідно статті 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст.ст. 51, 59-1, 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 , замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на пробаційний нагляд строком на 2 роки 04 місяці 18 днів.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду, рахувати з дня постановки на облік органом з питань пробації.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб через Володимирецький районний суд Рівненської області з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1