Справа №766/1009/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у провадженні прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399від 11.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Так, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин 02.12.2024 року самовільно залишив місце несення служби в районі населеного пункту Надеждівка, Херсонського Району, Херсонської області, та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_1 не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби до 28.01.2026, доки не прибув до органу досудового розслідування за повісткою про виклик на 28.01.2026 тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця несення служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 року №1594/1/502 про самовільне залишення місця несення служби 02.12.2024 ОСОБА_4 в районі зосередження 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в межах Херсонського району Херсонської області; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 .

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, відсутність міцних соціальних зв`язків не перешкоджають ОСОБА_4 , покинути місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також є ризик того, що ОСОБА_4 ніде не працює, відсутні доходи для існування, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, у вказаному кримінальному провадженні, може схиляти свідків надавати не правдиві покази або узгоджувати свої покази із показами свідків, також ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 10 років. Крім того, Херсон є зоною бойових дій та знаходиться у безпосередній близькості до непідконтрольної території Херсонської області, де може переховуватись підозрюваний у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу. Не одружений, на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, не працює та соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись у останнього відсутні.

-впливати на свідків, полягає в тому, що останні в суді безпосередньо не допитувалися, підозрюваний ознайомлений із їх дійсним місцем роботи та проживання і може вчинити на них фізичний чи психологічний вплив, з метою зміни ними раніше наданих показань або може схиляти свідків надавати не правдиві покази або узгоджувати свої покази із показами свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки є ризик того, що ОСОБА_4 ніде не працює та у останнього відсутній дохід для існування, не має стійких соціальних зв`язків, підозрюваний може вчиняти інші корисливі кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене та особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додатково в підтвердження наявності ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування надав чотири повістки про виклик до слідчого на 02.-05.02.2026 року, рапорт слідчого про неявки на такі повістки та повідомлення підозрюваного та його захисника направлення на ВЛК.

Підозрюваний пояснив, що проживає за адресою реєстрації. Офіційно не працевлаштований, займався господарством. Знаходиться у СЗЧ з грудня 2024 року. Не відмовляється від проходження служби, однак за станом здоров`я не може бути в штурмовій бригаді. Узгоджував з командиром військової частини НОМЕР_2 отримання відношення про проходження служби в цій військовій частині. Не переховувався від органів досудового розслідування та не має такого наміру.

Додатково зазначив, що в день вручення повідомлення про підозру та його допиту в якості підозрюваного слідчий вручив йому та захиснику повістки про виклик, але пояснив, що ці повістки формальні, оскільки він не знає, коли отримує направлення для підозрюваного на ВЛК, тому явка для отримання цього направлення потребує додаткового узгодження.

В судовому засіданні 30.01.2026 року захисник ОСОБА_6 вважав, що підстав для задоволення клопотання не має, оскільки відсутні ризики, на які посилався прокурор. Так, частина, в якій служив його підзахисний та свідки у провадженні, розформована, тому ОСОБА_11 невідоме їх місцезнаходження, що нівелює ризик впливу на них. Підозрюваний має сім`ю, проживав за адресою реєстрації весь час відколи покинув службу, з`являвся за викликами слідчого та не вчиняв спроб переховуватися. Зазначив, що при розгляді даного клопотання має бути врахований стан здоров`я його підзахисного. В судове засідання 06.02.2026 року не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_5 підтримав іншого захисника. Зазначив, що слідчому відомо, що підозрюваного направлено на стаціонарне лікування, проте він протягом 8 місяців не витребовує документи у військової частини та не вчиняє дій щодо проходження Шпаком лікування та ВЛК. Також слідчим не встановлено чи придатний підозрюваний до військової служби.

Щодо повісток зазначив, що вважає їх зловживанням з боку сторони обвинувачення та підтвердив пояснення свого підзахисного щодо мети їх вручення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

З наданих матеріалів вбачається, що 28.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке того ж дня вручене йому особисто.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 року №1594/1/502 про самовільне залишення місця несення служби 02.12.2024 ОСОБА_4 в районі зосередження 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в межах Херсонського району Херсонської області; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; матеріалами службового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів того, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування Так, з моменту залишення служби, тобто 02.12.2024 року підозрюваний перебував за адресою реєстрації (зокрема, був опитаний у с. Новотимофіївка за місцем мешкання 02.05.2025 року згідно долучених до клопотання письмових пояснень), з`являвся на виклики слідчого (наявні письмові пояснення відібрані слідчим у провадженні, однак їх дата слідчим не вказана, наявна заява підозрюваного на ім`я слідчого від 30.04.2025 року про направлення його на ВЛК, 28.01.2026 року ОСОБА_12 допитаний в якості підозрюваного). Таким чином, більш ніж протягом року з моменту залишення служби ОСОБА_4 не здійснював спроб переховування. Крім того, отримавши клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 добровільно двічі прибув до суду для розгляду такого клопотання і спроб втечі не вчиняв. Крім того, ОСОБА_4 має постійне, зареєстроване місце проживання, де мешкає разом із дружиною, донькою та онуком, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. З огляду на викладене у слідчого судді відсутні підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Також слід зауважити, що на даний час в Україні діє воєнний стан, у виїздах з міст та областей розміщені блок-пости на яких здійснюється контроль переміщення осіб, що також мінімізує ризики втечі.

Надані прокурором в судовому засіданні повістки слідчого на 02.02.2026-05.02.2026 року та рапорт слідчого про неявку підозрюваного на вказані виклики, на погляд слідчого судді, не свідчать про ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та його спроби переховуватися.

В порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 137 КПК України повістки не містять конкретний час виклику.

Крім того, у повістках вручено підозрюваному 28.01.2026 року і в них вказано, що підставою для виклику є необхідність участі в слідчих діях та допиті в якості підозрюваного. Разом з тим, ОСОБА_4 був допитаний слідчим того ж дня, тобто 28.01.2026 року і виклик його з цією метою є недоцільним.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_13 зазначив, що викликав ОСОБА_4 для отримання направлення на ВЛК. Проте, вказані пояснення слідчого спростовуються наданим в судовому засіданні письмовим повідомленням слідчого, яке датоване 30.01.2026 року, в якому він «пропонує прибути до ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області в зручний час» для отримання направлення на ВЛК.

Ні слідчий, ні прокурор, в судовому засіданні не змогли пояснити мету виклику підозрюваного чотири дні поспіль. При цьому слідчий суддя враховує, що місцем розташування органу досудового розслідування є м. Херсон, а підозрюваний проживає у Миколаївській області і його безцільна, «для відмітки» явка до іншої області враховуючи погодні умови та безпековий стан є не лише недоцільною, а й небезпечною. Також слідчий суддя звертає увагу на те, що вказані повістки були вручені підозрюваному напередодні звернення слідчого до суду з даним клопотанням і слідчий, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 , може бути взято під варту і він не зможе прибути на виклик, вручив йому повістки.

Вказані обставини, на погляд слідчого судді, свідачать про зловживання своїми правами з боку слідчого. Так, зловживанням можна визначити як дію або бездіяльність при реалізації учасником кримінального провадження своїх процесуальних прав без мети досягнення правомірного результату і всупереч змісту та призначенню цих прав, спрямовані на перешкоджання виконання завдань кримінального провадження. Виклики до слідчого можуть вважатися зловживанням процесуальними правами, якщо вони використовуються не для встановлення істини, а для тиску на особу, затягування часу або штучного створення доказів. Це включає безпідставні, занадто часті виклики або виклики з метою створення психологічного дискомфорту, неодноразові виклики для допиту з тих же питань, щодо яких особа вже дала показання.

З огляду на викладені обставини неявку підозрюваного на вищезазначені виклики слідчий суддя не може розцінювати як спосіб підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків, то доказів таких спроб підозрюваного прокурором не надано, хоча з моменту внесення свідчень до ЄРДР минув майже рік. При цьому, підозрюваний визнає, що покинув службу, тобто свою причетність до злочину, в якому підозрюється, надавав покази. Крім того, слідчий враховує, що свідками у провадженні є військовослужбовці, точне місцезнаходження яких є невідомим підозрюваному у зв`язку з тим, що вони виконують бойові завдання по всій території України, де це є необхідним, їх місце проживання у протоколах допиту вказано як « ОСОБА_14 », тобто не є постійним. Крім того, вказані свідки мають вище звання аніж підозрюваний, озброєні, не є його близькими друзями чи членами сім`ї що, на погляд слідчого судді, нівелює ризик незаконного впливу на них.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення прокурором також не доведений. Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.

Посилання на наявність інших ризиків клопотання не містить, а частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, тому існування інших ризиків слідчим суддею не розглядається.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, особу підозрюваного, його стан здоров`я та поведінку з моменту внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено жодного ризику на який він посилався у клопотанні, яке було предметом розгляду слідчого судді.

З огляду на те, що метою застосування будь-якого запобіжного заходу є запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, то в разі відсутності таких ризиків відсутні і підстави для застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-205, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у провадженні прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддяОСОБА_1