Справа № 214/666/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військово службовець військової служби за контрактом/УБД військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду командира відділення 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти «ШКВАЛ» у військовому званні «молодший сержант», раніше судимий:

?02.09.2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

?29.12.2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2022 та до відбуття остаточного визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.

?17.07.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2022 та до відбуття остаточного визначено 5 років 2 місяці позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 22.05.2024 звільнений на підставі ст. 81-1 КК України, невідбуте покарання 4 роки 3 місяці 4 дні.

?03.03.2025 року Саксаганським районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, КК України до штрафу у розмірі 34000 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді командира відділення 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти «ШКВАЛ», військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, у невстановлений слідством час та місце, але не пізніше 19.01.2026, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, знайшов предмет зовні схожий на корпус гранати «Ф1» та предмет схожий на запал до неї типу УЗГРМ. Розуміючи, що знайдені ним предмети відносяться до категорії вибухових пристроїв та вибухових речовин, а також, що в нього відсутній відповідний дозвіл на носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв, та те, що носіння таких предметів без передбаченого законом дозволу тягне за собою притягнення до кримінальної відповідальності, діючи умисно поклав її до кишені своєй куртки, тим самим незаконно придбав вибухову речовину та вибуховий пристрій, після чого того ж дня разом із знайденим раніше вибуховим пристроєм та вибуховою речовиною попрямував до ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області розміщеного за адресою м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Павла Глазового 2-а у супроводі оперативних працівників в автівці виклав з кишені предмет зовні схожий на корпус гранати «Ф1» та предмет схожий на запал до неї типу УЗГРМ, таким чином переніс знайдені предмети без передбаченого законом дозволу.

19.01.2026 о 16:02 годині неподалік від будівлі ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розміщеної за адресою м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Павла Глазового 2-а, слідчим СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено згідно з висновком судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/104-26/2215-ВТХ від 20.01.2026 предмет який вилучено 19.01.2026 при огляді місця події та наданий на дослідження являється: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної, гранати «Ф-1» промислового виготовлення, який не маєслідів втручання в конструкцію та відноситься до категорії вибухонебеспечних речовин, та згідно акту перевірки обє`кта на наявність вибухових матеріалів №58 від 19.01.2026 року ручну гранату «Ф-1» без кільця та з пошкодженою чекою, для переведення в безпечний стан важіль підривача типу «УЗГРМ» було зафіксовано стяжкою. Після чого ручну гранату було відтранспортовано на відкриту місцевість для розрядження.

Підривач типу «УЗГРМ» згідно наказу №691 від 19.08.2019 відноситься до першої категорії (надзвичано небезпечних) та 19.01.2026 року згідно рапорту слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області передано спеціалістам УВТС ГУНП в Дніпропетровській області для знищення.

20.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен враховувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним та обвинуваченим кримінального правопорушення.

Так, в ході проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зібрано доказову базу, яка є достатньою, належною та допустимою, на підставі якої є цілковита обґрунтованість підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, зокрема підозра підтверджується наступними доказами:

?висновком судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/104-26/2215-ВТХ від 20.01.2026;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.01.2026;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.01.2026;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.01.2026;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.01.2026;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.01.2026

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.01.2026;

Іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначені матеріали дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік і стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці постійного проживання; наявність судимостей у підозрюваного та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжкого умисного злочину, оскільки санкція частини ч. 1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років).

Зазначені вище обставини, дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України та вручене підозрюваному ОСОБА_5 20.01.2026.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000073 від 19.01.2026 розпочато досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у скоєнні тяжкого, умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, раніше судимий, немає соціальних зв`язків, власної сім`ї, роботи, самовільно залишив в умовах військового стану військову частину НОМЕР_1 . У зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, вищенаведене обґрунтовано свідчить про наявність ризику того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення саме з корисливих мотивів, оскільки після засудження належних висновків не зробив та знову продовжив незаконний корисливий спосіб життя.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи повідомлення ОСОБА_5 про підозру 20.01.2026 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування не може перевищувати 60 днів, що обраховуються з моменту обрання запобіжного заходу, але в межах здійснення досудового розслідування, тобто такий строк не може перевищувати 58 днів. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання в цій частині задовольнити частково.

На підставі ст. 183 КПК України, вважаю, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчий СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів тобто до 19.03.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1