Справа № 359/232/26
Провадження № 1-кс/359/85/2026
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2026 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000058 від 12 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоногвардійське Кіровського району Луганської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

встановив:

14 січня 2026 року слідчий СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000058 від 12 січня 2026 року, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру щодо неповнолітньої особи за наступних обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 10 січня 2026 року по 12 січня 2026 року, будучи повнолітньою особою, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , разом з раніше знайомою неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що остання, не досягла шістнадцятирічного віку, маючи прямий умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на статеву недоторканість ОСОБА_7 , за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також без погрози застосування до неї такого насилля, вступав з ОСОБА_7 у добровільні природні статеві зносини, тобто вчиняв дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

13 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю селища Червоногвардійське Кіровськ Луганської області, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, який в силу ст. 89 КК України не судимий, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підставою звернення до слідчого судді з даним клопотанням є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на неповнолітню потерпілу, шляхом залякування, погроз, вмовляння тощо з метою уникнення кримінальної відповідальності; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість ОСОБА_4 продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. З метою запобігання цих ризиків слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання за вказаними у ньому обставинами, вказавши, що на думку органу досудового розслідування, відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема нічний домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків зазначених у клопотанні слідчого, а також з огляду на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання та наявності двох малолітніх дітей на утриманні. Також зазначив, що неповнолітня добровільно неодноразово приходила до підозрюваного додому, бажала вступити з ним у статеві стосунки та не повідомляла органи досудового слідства про її переслідування чи примушування зі сторони ОСОБА_4 до таких стосунків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи та думку свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального право-порушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а саме: вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням гені талій (а.с.55-58).

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального право-порушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами:

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення 12 січня 2026 року від ОСОБА_8 , щодо вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного з вагінальним проникненням, відносно її доньки неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_4

- допитом потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 12 січня 2026 року, в ході якого остання повідомила, що її неповнолітня донька ОСОБА_7 , літом 2025 року спілкувалася з ОСОБА_9 , а також те що 11 січня 2026 року її донька пішла гуляти та додому повернулась в обідній час 12 січня 2026 року.

- допитом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (14 років) від 13 січня 2026 року, в ході якого остання повідомила, що має знайомого ОСОБА_4 , з яким знайома з літа 2025. Також в ході допиту остання повідомила, що добровільно вступила в статеві зносини з ОСОБА_4 в період часу з 10 по 12 січня 2026 року.

- протоколом огляду речей від 12 січня 2026 року, а саме мобільного телефону марки «Apple», модель «Iphone 7+», яким користується неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 . В ході огляду встановлено діалог в застосунку «Telegram», з контактом « ОСОБА_10 », мобільний номер телефону НОМЕР_1 , в якому наявний вихідний дзвінок 11 січня об 19 годині 35 хвилин, тривалістю 4 хвилини. Також в збережених повідомленнях, наявні повідомлення від контакту « ОСОБА_10 ».

- протоколом проведення невідкладного обшуку від 12 січня 2026 року за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого вилучено каблучку, яка належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_7

- вилученими речами неповнолітньої ОСОБА_7 із слідами бурого кольору.

Ці докази в сукупності свідчать про те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у якому підозрюється.

У ч. 1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуаль-них обов`язків.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

На переконання суду, встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що наразі наявні ризики переховування ОСОБА_4 від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження існування ризиків, передбаченого п. 1 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: який полягає у тому, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на неповнолітню потерпілу, шляхом залякування, погроз, вмовляння тощо з метою уникнення кримінальної відповідальності, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду оскільки, неповнолітня ОСОБА_7 повідомила, що добровільно вступила в статеві зносини з ОСОБА_4 .

Слідчим суддею враховано наявність у підозрюваного постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, оскільки ОСОБА_4 має на утриманні двох дітей, раніше не судимий.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, спосіб та умов його життя, наявність постійного місця роботи.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунту-вання клопотання.

Так, слідчий суддя вважає, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, не довели того факту, що запобігти встановленому ризику, перед-баченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є можливим.

Клопотання слідчого фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосу-вання іншого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, яке не доведене у встановленому порядку й не можуть свідчити про наявність законних підстав (ст. 177, 178, 194 КПК України) для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що сама по собі наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та наявність ризику, передбаченого п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який не виключається, а також тяжкість можливого покарання за вчинення злочину, не можуть бути достатніми підставами для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вирішення судом питання про його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому слідчим суддею також враховано, що підозрюваний має місце постійного проживання, а також міцні соціальні зв`язки за місцем проживання.

Враховуючи, зазначені вище обставини, а також тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення злочину, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю можливим для запобігання доведеному у суді ризику, передбаченому п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суд повинен з`ясувати чи тримання під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання останнім процесуальних обов`язків, та чи не є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, вказаний запобіжний захід зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є занадто суворим для останнього.

Частиною 1 ст. 181 КПК України визначено домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, запобігання наведеному вище ризику становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав і свобод особи, зокрема потерпілих, та відправлення кримінального судочинства. Тому застосування в даному випадку відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домаш-нього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби як заходу процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини, за яких інкримінується вчинення кримінального правопорушення та на його ступінь суспільної небезпечності.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити, та вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 205, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000058 від 12 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання : АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними день та час;

- не відлучатися за межі м. Бориспіль Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

- залишити на зберіганні відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії цієї ухвали встановити до 18 години 15 хвилин 11 березня 2026 року включно.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчих Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді, уз в`язку з перебуванням на лікарняному з 16 по 25 січня 2026 року включно, здійснено 26 січня 2026 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1