ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/560/25 Справа № 712/5389/23 Категорія: ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000172 від 26.04.2023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси Черкаської області, українець, громадянин України, одружений, маючий на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 190 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 209 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися діяльністю пов`язаною з купівлею продажем нерухомості на один рік та без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбування ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися діяльністю пов`язаною з купівлею продажу нерухомості на один рік та без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь:

- держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3 964 грн 38 коп.;

- міського бюджету м. Черкаси 423 800 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Скасувано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2022 з квартири АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9

У с т а н о в и л а :

За цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за придбання права власності на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах та за розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення провочину з таким майном, вчинене особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом, за таких обставин.

У ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням часу та місця, виник злочинний умисел направлений на придбання права на майно шляхом обману, а саме житловою квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_4 . Дізнавшись про те, що власник квартири ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на придбання права на майно шляхом обману, 06.12.2019 близько 15 год 24 хв ОСОБА_7 прибув до державного реєстратора виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_5 , достовірно знаючи, що дані внесені до довідки № 17 від 25.12.2008, виданої Житлово експлуатаційною конторою по обслуговуванню будинків та технічного паспорту, серія та номер: 145 від 25.10.2019, видавник КП «ЧООБТІ», про те, що ОСОБА_12 є власником кооперативної квартири та сплатив суму пайового внеску за квартиру в розмірі 127345 грн по АДРЕСА_4 не відповідають дійсності, надав зазначені документи державному реєстратору ОСОБА_11 , що в подальшому стали підставою для вчинення реєстраційних дій.

У свою чергу державний реєстратор виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , будучи введеним в оману ОСОБА_7 , не підозрюючи злочинних намірів останнього, не знаючи, що надані ним документи, а саме: довідка № 17 від 25.12.2008 та технічний паспорт 145 від 25.10.2019, видавник КП «ЧООБТІ», є підробленими, сформував друковану форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 06.12.2019, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50111570 від 10.12.2019, яким засвідчено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4 за ОСОБА_7 .

Надані ОСОБА_7 державному реєстратору завідомо підроблені документи стали підставою для проведення ОСОБА_11 10.12.2019 державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_7 шляхом обману набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка, відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, мала бути визнана відумерлою спадщиною та переданою у власність територіальної громади м. Черкаси, вартість якої, згідно з висновком експерта CЕ-19/124-22/1293-ОБ від 03.02.2023 станом на 06.12.2019 може складати 423 800,00 грн, що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 16.01.2020 з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, будучи власником квартири, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, маючи право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка є майном одержаним злочинним шляхом, та, яка, відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, мала бути визнаною відумерлою спадщиною та переданою у власність територіальної громади м. Черкаси,з метою приховування незаконного походження права власності на вказане майно, вчинив суспільно небезпечне протиправне діяння, а саме: передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Так ОСОБА_7 16.01.2020 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у приміщенні офісу приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_13 , офіс якої знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Симоненка 5, каб. 15-21, підписав акт прийому-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи, а саме ОСОБА_7 передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () в особі директора ОСОБА_14 , відповідно до якого останній набув права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_7 передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () отриману в ході незаконних дій квартиру АДРЕСА_3 , тобто вчинив легалізацію (відмивання) вказаної квартири, одержану злочинним шляхом та отримав від її продажу грошові кошти в сумі 423 800,00 грн, що у більше ніж у 250 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину, тобто заподіяв шкоду інтересам територіальної громади м. Черкаси на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2025 щодо ОСОБА_7 через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та закрити кримінальне провадження № 0000172 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, відмовивши у задоволенні цивільного позову Черкаської міської ради в повному обсязі.

У першу чергу зазначає, що судом помилково встановлено ряд обставин, які мають ключове значення для доведення вини ОСОБА_7 , наявність яких не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами, при цьому не враховано характеризуючі дані фігурантів кримінального провадження.

Стверджує, що ОСОБА_15 має безпосереднє відношення до інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки саме вона зверталась до ОСОБА_7 за допомогою, вказуючи, що їй треба використати його право на приватизацію квартири та запевняючи, що жодних протиправних дій під час проведення відповідної операції вчинено не буде. При цьому обвинувачений, будучи людиною християнських та сімейних цінностей, погодився допомогти ОСОБА_15 з приватизацією квартири, не знаючи про те, що його документи, зокрема, паспорт громадянина України може бути використаний у протиправній діяльності.

У рамках такої допомоги обвинуваченим також видано доручення на ОСОБА_16 від 16.12.2019 для здійснення операцій з нерухомістю. Таке доручення видано на прохання ОСОБА_15 в той час коли здійснено реєстраційну дію по відповідній квартирі.

Звертає увагу на те, що наразі в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000377 від 15.04.2021 щодо ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, пов`язаних із шахрайськими діями у сфері нерухомості, однак цьому судом належної оцінки не надано.

Також зазначає про зникнення реєстраційної справи по квартирі ОСОБА_10 , яка оформлювалась державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 і щодо якого в провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0002008 від 21.07.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджує той факт, що він у своїй роботі допускав порушення чинного законодавства.

Уважає недоведеним твердження сторони обвинувачення про обізнаність ОСОБА_7 про смерть власниці квартири АДРЕСА_3 та зауважує про відсутність доказів, які б вказували на те, що обвинувачений знав ОСОБА_10 до 30.04.2014 або після її смерті дізнався про існування такої особи або про наявність у її володінні квартири. Те, що обвинувачений не був обізнаний про особу ОСОБА_10 , на думку захисника, вказує на відсутність у нього умислу на заволодіння її квартирою шляхом обману. Більш того зазначає, що обвинуваченому не було відомо про те, що його право на приватизацію буде використано щодо квартири ОСОБА_10 і він не усвідомлював, що така квартира не підпадає під приватизацію.

Крім того стверджує, що ОСОБА_15 не повідомляла обвинуваченому інформацію про особу ОСОБА_10 , про махінації з її власністю, а також не домовлялась про грошову винагороду, а ОСОБА_7 діяв виключно з міркувань допомоги ближньому і фактично сам став жертвою обману.

Зауважує про необізнаність обвинуваченого про недостовірність даних, внесених до довідки КП «ЧООБТІ» від 25.12.2008 № 17, а твердження прокурора про протилежне, уважає недоведеним будь-якими доказами. Більш того вказує, що про існування такої довідки обвинувачений дізнався під час виконання вимог ст. 290 КПК України, що не утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України. Тож вказує, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка внесла у довідку недостовірні відомості, що свідчить про невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Також зазначає про необгрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що обвинувачений особисто звертався до виконавчого комітету Смілянської міської ради та подавав державому реєстратору документи для набуття у право вдасності квартири, оскільки вони спростовуються показаннями ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 , які в цей час перебували у ресторані «ФУГУ», що також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та фотокарткою, по якій суд відмовився призначити фототехнічну експертизу. Щодо протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2023, вважає його недопустимим доказом, тобто таким, що не може бути покладений в основу обвинувального вироку.

Додатково звертає увагу на те, що показання свідка ОСОБА_11 про те, що обвинувачений може бути особою, яка надавала йому пакет документів для державної реєстрації, не вказують на доведеність такого факту. Іще раз наголошує про зникнення матеріалів реєстраційної справи, відповідальність за збереження якої до передачі в архів ніс державний реєстратор ОСОБА_11 . При цьому про зникнення реєстраційної справи було відомо органу досудового розслідування, однак жодних процесуальних рішень за вказаним фактом не прийнято, кримінальне провадження не розпочато.

На думку захисника, непроведення під час досудового розслідування кримінального провадження усіх необхідних процесуальниї дій щодо встановлення обставин заведення та подальшого зникнення реєстраційної справи та формальний підхід суду у встановленні істини у провадженні, призвів до помилкових висновків про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень. Натомість вказує, що 17.05.2023 обвинуваченим скеровано до Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області заяву за фактом вчинення реєстраційної дії державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради ОСОБА_11 по квартирі без волевиявлення заявника і досудове розслідування по такому факту триває.

Додатково звертає увагу, що суть обвинувачення в частині процедури передачі відповідної квартири до статутного капіталу суперечить вимогам чинного законодавства. Натомість ОСОБА_7 не був учасником або засновником ТОВ «СМІЛА-2017», а нотаріусу ОСОБА_13 не було надано протокол загальних зборів про залучення до статутного капіталу такого підприємства майна третіх осіб. Тому, на думку захисника, відсутні підстави стверджувати, що обвинувачений використав правовий інструмент направлений на розпорядження відповідним майном.

Крім того вказує на те, що Черкаську міську раду помилково визнано потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки посадові особи виконавчого комітету ради не виконали свій обов`язок, передбачений ст. 1277 ЦК України щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, хоча з моменту смерті ОСОБА_10 до моменту реєстрації права власності на квартиру минуло 5 років, а строк позовної давності сплив. З огляду на наведене, міська рада не мала права на спірну квартиру і їй не завдана будь-яка матеріальна шкода.

У порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, під час апеляційного розгляду просить повторно дослідити письмові матеріали кримінального провадження.

Крім того 25.09.2025 від захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2023 на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0277, площа 0,0823 га із забороною її відчуження; закінчений об`єкт будівництва садовий будинок загальною площею 189,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080 за адресою: «Вілла де Люкс 7» урочище тг Рускополянська Черкаський район Черкаська область.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився представник потерпілого Черкаська міська рада - адвокат ОСОБА_18 , який в заяві від 09.12.2025 просив судовий розгляд проводити без його участі, висловивши незгоду із апеляційними вимогами захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, прокурора про залишення без задоволення апеляційних вимог сторони захисту, як необгрунтованих, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений у його вчиненні винний.

Колегією суддів установлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, зроблено з додержанням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Місцевим судом, на виконання положень ст. 10, 22 КПК України, перевірено доводи сторони обвинувачення та захисту, створено необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

У суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , заперечивши свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень показав, що у зв`язку із тим, що ним не було використано право на приватизацію, знайома ОСОБА_15 попросила на його ім`я приватизувати квартиру. Він довіряв ОСОБА_15 , не вникав в процес приватизації, віддав їй свій паспорт і став власником квартири АДРЕСА_3 . Зауважив, що на момент передачі паспорта він не усвідомлював, що отримає якісь кошти або про незаконність операції, оскільки ОСОБА_15 його запевнила про те, що все буде оформлено в законному порядку. Через певний час він мав намір їхати закордон, тому звернувся до ОСОБА_15 щодо переоформлення квартири на неї. На що ОСОБА_15 сказала, щоб він у нотаріуса ОСОБА_13 переоформив квартиру на ТОВ «СМІЛА-2017», до якого він особисто ніякого відношення не мав, та повідомила, що цю квартиру продадуть з ТОВ. Тому у 2020 році у нотаріуса ОСОБА_13 він, як власник квартири, передав її на ТОВ, добровільно підписавши акт прийому передачі квартири, а самим оформленням документів займалася ОСОБА_15 . Сама нотаріус щодо процедури переоформлення йому нічого не пояснювала, оскільки на той час він був рієлтором і знав, як укладаються подібні угоди. За таку допомогу він отримав від ОСОБА_15 подяку в сумі 4000 грн. Також зазначив, що технічні документи на квартиру він не робив, цим займалася ОСОБА_15 . Крім того він особисто не звертався до КП «ЧООБТІ» щодо документів на право власності на квартиру, а надав свій паспорт ОСОБА_15 , а у подальшому пішов до нотаріуса, де окрім нього були присутні Гартингер, з яким він знайомий не був та ОСОБА_15 . Також уточнив, що 06.12.2019 близько 14 год, тобто в той час, коли провадилася державна реєстрація квартири, він знаходився в м. Черкаси у закладі «Фугу». Додав, що станом на 2019 рік він працював 9 років рієлтором та знав про процедуру набуття права власності на квартиру, у тому числі шляхом приватизації. Також йому було відомо, що перед тим, як приватизувати майно, повинно виникнути право користування ним, однак не володів інформацією, як відбувається сама приватизація.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_7 позицію щодо невизнання фактів придбання права власності на майно шляхом обману (шахраство), вчиненому у великих розмірах та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинених особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами, зокрема, даними:

- показань представника потерпілого Черкаська міська рада ОСОБА_18 про те, що колишній власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємці не зверталися щодо отримання спадщини на вказану квартиру, тому, враховуючи положення ст. 1277 ЦК України, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходження, в разі відсутності спадкоємців, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Ураховуючи обставини наведені в обвинувальному акті, а саме дії ОСОБА_19 , який набув права власності на квартиру, ЧМР не змогла заявити про визнання спадщини відумерлою. Оскільки територіальній громаді ЧМР завдано матеріальних збитків, відповідно до висновку експерта про вартість квартири, на суму 423800 грн, на цю суму заявлено цивільний позов. Зазначив, що з 2014 по 2019 роки відповідний позов до суду не скерований, так як ЧМР не було відомо про відмерлу спадщину. Також зауважив, що ні ЧМР, а ні відповідні органи виконавчого комітету не видавали будь-яких довідок про належність вказаної квартири обвинуваченому;

- показань свідка ОСОБА_11 про те, що станом на 2019 рік він працював державним реєстратором Смілянського міськвиконкому за адресою: м. Сміла, вул. Незалежності 37 і в його обов`язки входило, зокрема, прийняття документів, їх перевірка на дійсність правочинів, а також державна реєстрація у реєстрі речових прав та обтяжень. Підтвердив факт здійснення ним реєстрації права власності за ОСОБА_19 квартри 25 в будинку АДРЕСА_6 . За сплином часу він не пам`ятає обставин події, однак пам`ятає пакет документів, що був наданий для реєстрації, а саме: свідоцтво на право власності старого зразка 90-х років, з відповідними печатками та підписом, довідка з БТІ та технічний паспорт. Зазначив, що відповідно до положень ЗУ «Про державну реєстрацію», саме заявник несе відповідальність за подані документи, а встановлювати юридичну силу таких документів, він не мав права. Оскільки комплект документів був поданий в повному обсязі, не було підстав для відмови або зупинення у справі. Вказав, що документи у ОСОБА_19 він приймав особисто і під час досудового розслідування впізнав його за зовнішністю кавказької національності. Крім того пояснив, що з огляду на вимоги закону та його посадову інструкцію, після отримання документів від заявника, вводилась електронна заява та сканувалися в Державний реєстр всі подані документи, окрім паспорта. Потім ним, як державним реєстратором, проводилась процедура реєстрації, здійснювався пошук по базам, прикрипленим до реєстру і, за відсутності перешкод, заброн або арештів, виносилось рішення про державну реєстрацію, після чого формувався витяг, який засвідчувався підписом, завірявся печаткою та докладався до пакету документів, які повертались заявнику. У нього залишалась виключно справа у виді електронної заяви та другого дублікату витягу. Пояснив, що заява ОСОБА_19 надійшла 06.12.2019 і була розглянута через 5 днів. Після реєстрації справа за заявою ОСОБА_19 направлена в Департамент організаційного забезпечення ЧМР, при цьому формувався акт прийому-передачі в двох примірниках, один із яких мав бути повернутий йому, однак чи повертався такий акт, він не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в 2020 році за об`явою на сервісі оголошень OLX він придбав квартиру АДРЕСА_3 . Оформлення відбувалось через рієлтора на ім`я ОСОБА_20 , з яким він зустрічався за адресою: АДРЕСА_7 , а потім у нотаріуса. Пам`ятає, що коли він з рієлтором оглядав квартиру, їх зустріла жінка з волоссям світлого кольору, яка представилась представником ТОВ «Сміла 2017». Також він був попереджений, що по квартирі є заборгованість по комунальним платежам, яка складала 3000 доларів США. Після того, як документи були перевірені рієлтером, він придбав квартиру за 20000 доларів США. Зазначив, що договір купівлі-продажу був оформений на маму, оскільки він на той час перебував в процесі розлучення, якій передав кошти, а вже вона їх віддала ОСОБА_19 , при цьому розписок про передачу коштів він не отримував. При передачі коштів були присутні його матір, рієлтор та ОСОБА_19 . Самого ОСОБА_19 він не бачив і чоловіка з прізвищем ОСОБА_21 , він не знає. Додав, що оформлення квартири здійснювалося через ТОВ «Сміла-2017», він їздив в офіс цього підприємства, де рієлтор займався паперами. Крім того вказав на те, що він не бачив правовстанолюючих документів на квартиру, так як усім займався рієлтор, від якого йому відомо, що попереднім власником квартири була ОСОБА_22 ;

- листа Департаменту економіки та розвитку ЧМР від 02.08.2022 №10494-01 про те, що в базі даних приватизованого державного житлового фонду м. Черкаси відсутня інформація щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 . Свідоцтво про право власності на житло та розпорядчий документ органом приватизації не видавались;

- листа Управління з питань державної реєстрації ЧМР від 29.07.2022 №10499-01-21 про те, що станом на 27.07.2022 за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані чотири особи, у тому числі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ;

- копії інвентаризаційної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;

- листа КП «ЧООБТІ» від 15.09.2022 № 506 про те, що довідка №2865/19 від 30.10.2019 на ім`я ОСОБА_7 та технічний паспорт № 145 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , не видавались;

- витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 12.10.2022 № 5 про те, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис від 06.05.2014 №1161;

- листів від 19.10.2022 №1344/01-16, 20.10.2022 №1891/01-16, 17.10.2022 №883/01-16 про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 Першою, Другою та Третьою Черкаськими державними нотаріальними конторами спадкова справа не заводилась;

- інформації з Державного реєстру речових прав на неруховме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №278724086 від 08.10.2021 про те, що 06.12.2019 державним реєстратором ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 , на підставі довідки Житлово-експлуатаційної контори по обслуговуванню будинків, житлово-будівельних кооперативів № 17 від 25.12.2008 та технічного паспорту №145, виданого 25.10.2019 КП «ЧООБТІ», винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50111570 від 10.12.2019, яким засвідчено за ОСОБА_7 державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;

- довідки № 17 від 25.12.2008, виданої ОСОБА_7 , про те, що він є власником кооперативної квартири АДРЕСА_8 . Сума пайового внеску за квартиру в розмірі 127345 грн сплачена 24.12.2008 в повному обсязі. ОСОБА_7 є членом ЖБК №124 на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 11.11.2008 № 4-648;

- листа відповіді від 12.12.2022 №17643-01-11, 1706-в, 293 р про те, що у документах архівного фонду Черкаської міської ради та її виконавчого комітету рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 11.11.2008 №4-648 відсутнє. Відповідний номер відповідає рішенню ВК ЧМР від 29.11.2008 про надання державному закладу «Відділкова лікарня станції імені Тараса Шевченка ДП «Одеська залізниця» земельної ділянки в постійне користування по вул. Крупської, ?;

- довідки КП «ЧООБТІ» №2865/19, виданої ОСОБА_7 про те, що станом на 30.10.2019 в ЧООБТІ не зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;

- технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , виготовленого 25.10.2019 на замовлення ОСОБА_7 ;

- заяви ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна за адресою АДРЕСА_4 , сформованої та зареєстрованої 06.12.2019 о 15 год 24 хв державним реєстратором ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50111570 від 10.12.2019, згідно якого державним реєстратором ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 проведено державну реєстрацію права власності на приватну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_7 ;

- витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №192213060 від 10.12.2019, який сформовано державним реєстратором ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 у зв`язку із заявою ОСОБА_7 за реєстраційним номером: 37368690 від 06.12.2019. З актуальної інформації по такому витягу встановлено, що: реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є 101; об`єктом нерухомого майна є квартира за адресою: АДРЕСА_4 ; номер запису про право власності: 34544464; державна реєстрація проведена 06.12.2019 о 15:24:06 державним реєстратором ОСОБА_11 ; підставами для виникнення права власності зазначено довідку № 17, видану житлово-експлуатаційною конторою по обслуговуванню будинків, житлово-будівельних кооперативів 25.12.2008 та технічний паспорт №145, виданий КП «ЧООБТІ» 25.10.2019; підставою для внесення відповідного запису є рішення ОСОБА_11 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50111570 від 10.12.2019; форма власності: приватна, розмір частки: 1, власник: ОСОБА_7 ;

- технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 16.12.2019 на замовлення ОСОБА_7 ;

- інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №211151448, № 211151214 від 03.06.2020, №312156122 від 12.10.2022, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Установлено, що державна реєстрація здійснена 14:14:45 03.06.2020, підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52502060 від 03.06.2020, державна реєстрація проведена на підставі договору купівлі-продажу квартири №1-1626 від 03.06.2020, приватна форма власності, власником є ОСОБА_23 , право власності якої 24.09.2020 припинено на підставі договору дарування №1597 від 24.09.2020.

Надалі наявна інформація про номер запису про право власності/довірчої власності: 35280103, державна реєстрація проведена об 11:39:37 27.01.2020 на підставі технічного паспорта б/н, виданого 16.12.2019 ФОП ОСОБА_24 та акта приймання-передачі нерухомого майна б/н, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_13 , виданого 16.01.2020, приватна форма власності, власником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла-2017», , право власності якого припинено 14:14:45 03.06.2020, про що до реєстру внесено відомості 03.06.2020. 27.01.2020 внесено реєстраційні виправлення права власності про що до Реєстру внесено відомості 31.01.2020, опис виправлень: власник ТОВ «сміла-2017», змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла-2017», .

Наявна інформація про номер запису про право власності/довірчої власності: 35280103, державна реєстрація проведена об 11:39:37 27.01.2020 державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації ЧМР ОСОБА_25 , запис внесено на підставі рішення державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації ЧМР ОСОБА_25 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50912469 від 31.01.2020, державна реєстрація проведена на підставі технічного паспорта б/н, виданого 16.12.2019 ФОП ОСОБА_24 та акта приймання-передачі нерухомого майна б/н, посвідченого 16.01.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_13 , приватна форма власності, власником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла-2017»;

- виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої ТОВ «СМІЛА-2017» з місцезнаходженням: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, буд. 105, кім. 405, 30.05.2017 зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1 017606. Керівником ТОВ є ОСОБА_26 ;

- протоколу № 2 зборів засновників ТОВ «Сміла-2017» від 06.06.2017, яким схвалено дарування 100% корпоративних прав ТОВ «Сміла-2017», що належать учаснику товариства ОСОБА_26 на користь ОСОБА_14 ;

- наказу № 2 від 07.06.2017, яким ОСОБА_14 з 07.06.2017 призначено директором ТОВ «Сміла-2017»;

- Статуту ТОВ «СМІЛА-2017», затвердженого Зборами засновників ТОВ «СМІЛА_2017», протокол №3 від 07.06.2017;

- акта приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_13 , згідно якого ОСОБА_7 передав до статутного капіталу ТОВ «СМІЛА-2017» квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Оцінка об`єкта нерухомості 50000 грн;

- заяви ОСОБА_14 в інтересах ТОВ «Сміла-2017» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_4 , сформованої та зареєстрованої 27.01.2020 Департаментом управління справами та юридичного забезпечення ЧМР в особі ОСОБА_27 ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50912469 від 31.01.2020 про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ТОВ «Сміла-2017»;

- протоколу № 5 зборів засновників ТОВ «СМІЛА-2017» від 02.06.2020, яким: схвалено продаж належної ТОВ квартири АДРЕСА_3 по балансовій вартості 50 000 грн; доручено ОСОБА_14 підготувати необхідні документи для здійснення угоди її купівлі-продажу та представляти ТОВ в органах нотаріату без письмового доручення, підписувати всі необхідні заяви та будь-які інші документи у нотаріуса, що стосуються укладання договору купівлі-продажу такого нерухомого майна; зменьшено розмір статутного капіталу ТОВ на суму 50000 грн;

- довідки директора ТОВ «СМІЛА-2017» ОСОБА_14 від 02.06.2020, якою ТОВ підтверджує наявність на своєму балансі нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , з балансовою вартістю в 50000 грн;

- заяв директора ТОВ «СМІЛА-2017» ОСОБА_14 про те, що у належній товариству квартирі АДРЕСА_3 , самовільні перепланування чи зміни технічних конструкцій відсутні, малолітні та неповнолітні діти не проживають і незареєстровані, належною товариству квартирою не користуються;

- довідки директора ТОВ «СМІЛА-2017» ОСОБА_14 від 02.06.2020 про те, що згідно протоколу від 06.06.2017 №3 Загальних зборів учасників ТОВ «СМІЛА-2017», 100% статутного капіталу ТОВ «СМІЛА-2017» належать ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_14 в рівних частках;

- інформації з Єдиного реєстру боржників від 03.06.2020 про те, що щодо ТОВ «Сміла-2017» відсутня інформація в Реєстрі;

- витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.06.2020 за №, згідно якого станом на 03.06.2020 ТОВ «СМІЛА-2017» зареєстровано як юридична особа з місцезнаходження: АДРЕСА_9 . Одним із засновників (учасників) юридичної особи є ОСОБА_14 . Розмір статутного капіталу ТОВ складає 117450 грн. Види діяльності: 68.10 - купівля та продаж власного нерухомого майна, 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- договору купівлі-продажу квартири від 03.06.2020, укладеного між директором ТОВ «Сміла-2017» ОСОБА_14 та ОСОБА_23 про те, що ТОВ «Сміла-2017» передало, а ОСОБА_23 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3 . Згідно договору, квартира належить ТОВ «Сміла-2017» на підставі акту приймання-переждачі нерухомого майна у власність юридичної особи, складеного ОСОБА_7 та ТОВ «СМІЛА-2017» 16.01.2020, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.01.2020 за №35280103. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Вартість договору складає 509114,50 грн;

- заяви ОСОБА_23 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 101, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , сформованої та зареєстрованої 03.06.2020 нотаріусом Першої ЧДНК ОСОБА_30 ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52502060 від 03.06.2020 про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_23 ;

- копії договору дарування квартири від 24.09.2020 про те, що ОСОБА_23 передала безоплатно у власність, а ОСОБА_9 прийняв у дар квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- заяви ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , сформованої та зареєстрованої 24.09.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_31 ;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54243484 від 24.09.2020 про проведення державної реєстрації права власності на приватну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_9 ;

- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №198497539 від 31.01.2020 щодо об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер: 101 - квартири АДРЕСА_3 . З актуальної інформації про право власності встановлено, що державна реєстрація здійснена 27.01.2020 державним реєстратором ОСОБА_25 , права власності виникло на підставі технічного паспорта б/н, виданого 16.12.2019 ФОП ОСОБА_24 та акта приймання-передачі нерухомого майна б/н, посвідченого 16.01.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_13 , підставою для внесення запису стало рішення Управління з питань державної реєстрації ЧМР в особі ОСОБА_25 про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень № 50912469 від 31.01.2020, форма власності приватна, розмір частки: 1, власником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла-2017»;

- листа Центру надання адміністративних послуг ВК Смілянської міської ради від 04.11.2022 №2323/02-25 про те, що відповідно до журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 2019 рік не знайдено запису, що реєстраційна справа, відкрита за рішенням про державну реєстрацію та їх обтяжень №50111570 від 10.12.2019 на кв. АДРЕСА_3 , була відправлена державним реєстратором до відповідного суб`єкта, який забезпечує зберігання реєстраційних справ, також така справа відсутня в архівах ВК Смілянської міської ради;

- відповіді Департаменту управління справами та юридичного забезпечення від 06.12.2022 про те, що справа з реєстрацінийм номером заяви 50111570 від 10.12.2019 в паперовій формі на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 на зберігання не надходила;

- протоколу отримання зразків для експертизи від 04.01.2023, згідно якого у свідка ОСОБА_7 відібрано зразки підпису для проведення експертиз;

- листа-відповіді приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13 №11/01-16 від 12.01.2023 про те, що нею 16.01.2020 засвідчено справжність підписів ОСОБА_7 за реєстровим № 110 та директора ТОВ «Сміла-2017» ОСОБА_14 за реєстровим № 111 на акті приймання-передачі у власність юридичної особи нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_4 , який викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серія НОК №454745;

- інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №158985531 від 03.06.2020 про те, що бланк НОК 454745 отриманий 03.01.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_13 та нею ж витрачений 16.01.2020 по коду «інші дії»;

- висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/985-ПЧ від 27.01.2023, згідно якого підпис в графі «Передав» акту приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020, виконаного на бланку НОК 454745, виконаний ОСОБА_7 ;

- висновку експерта від 03.02.2023 № СЕ-19/124-22/12993-ОБ з додатком у виді диску про те, що з причин, наведаних у дослідницькій частині висновку експерта, ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 , станом на 06.12.2019 не може бути корректно визначена. Станом на 06.12.2019 вартість такої квартири, при умові наявності державної реєстрації прав власності, здійсненої на законних підставах та законної можливості відчудження квартири на зазначену дату, визначена в сумі, яка може складати 423800 грн;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2023 з додатком до нього у виді довідки, згідно яких свідок ОСОБА_11 , за рисами обличчя, притаманним особам кавказької національності, формою носа та брів впізнав ОСОБА_7 (фото № 2) як особу, яка зверталась для оформлення права власності на кв. АДРЕСА_3 .

Наведені докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують факт вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, а посилання в апеляційній скарзі сторони захисту, таких висновків не спростовують.

За встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами вбачається, що ОСОБА_7 шляхом обману набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , чим вчинив шахрайство у великих розмірах.

Обман як спосіб шахрайства полягає в повідомленні неправдивих відомостей (активний обман) або у приховуванні відомостей про обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для рішення про передачу майна або права на майно, за наявності обов`язку їх повідомити (пасивний обман).

Умовою визнання обману ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно.

Вказівка у ст. 190 КК України на вчинення дій стосовно чужого майна свідчить про те, що відповідальність за шахрайство пов`язана із встановленням усвідомлення винним факту заволодіння майном, яке належить іншій особі (чужим для нього), за відсутності законних для того підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує факт перебування в його власності квартири за адресою: АДРЕСА_4 , однак вказує на те, що будь-які документи на неї не отримував, до державного реєстратора не звертався, а, на прохання ОСОБА_15 , надав їй паспорт для реалізації права на приватизацію, яке ним до цього використане не було. При цьому йому не було відомо про те, що його право на приватизацію буде використано щодо квартири ОСОБА_10 і він не усвідомлював, що така квартира не підпадає під приватизацію.

Разом з цим, такі твердження обвинуваченого спростовуються наступним.

Матеріалами кримінального провадження установлено, що власниця квартири за адресою: АДРЕСА_4 померла 30.04.2014.

ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_3 йому не належить, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на придбання права на таку квартиру за відсутності для цього законних підстав, надав державному реєстратору ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 06.12.2019 близько 15 год 24 хв довідку Житлово експлуатаційної контори по обслуговуванню будинків № 17 від 25.12.2008 та технічний паспорт КП «ЧООБТІ» № 145 від 25.10.2019, розуміючи, що вони містять недостовірну інформацію, що у подальшому стало підставою для проведення 10.12.2019 державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 за обвинуваченим.

Відповідно до наданих державному реєстратору ОСОБА_11 . ОСОБА_7 довідки Житлово експлуатаційної контори по обслуговуванню будинків № 17 від 25.12.2008 та технічного паспорту КП «ЧООБТІ» № 145 від 25.10.2019, на підтвердження права власності, він є власником квартири АДРЕСА_3 .

Разом з цим наданими стороною обвинувачення доказами підтверджено, що технічний паспорт № 145 КП «ЧООБТІ» на квартиру АДРЕСА_3 не видавався, а довідка № 17 від 25.12.2008, містить посилання на те, що ОСОБА_7 є власником квартири, сплатив пайовий внесок та, згідно рішення ВК ЧМР №4-648 від 11.11.2008, є членом ЖБК №124, що не відповідає дійсності.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він не отримував технічний паспорт КП «ЧООБТІ» № 145 від 25.10.2019 та довідку Житлово експлуатаційної контори по обслуговуванню будинків № 17 від 25.12.2008, про наявність якої дізнався лише при виконанні вимог ст. 290 КПК України, колегія суддів визнає необгрунтованими, такими, що спростовуються дослідженими доказами.

Зокрема, з наданої обвинуваченим на підтвердження права власності довідки Житлово експлуатаційної контори по обслуговуванню будинків № 17 від 25.12.2008 вбачається, що вона видана ОСОБА_7 про те, що він є власником кооперативної квартири і сплатив пайовий внесок 24.12.2008, на той момент, коли власниця цієї квартири ОСОБА_10 була жива. Крім того з технічного паспорт № 145 від 25.10.2019 на квартиру АДРЕСА_3 слідує, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_7 .

Щодо тверджень ОСОБА_7 про те, що він будь-яких документів державному реєстратору ОСОБА_11 для вчинення реєстраційних дій не подавав, оскільки 06.12.2019, в час реєстрації відповідної заяви, перебував в м. Черкаси з ОСОБА_17 , колегія суддів зазначає про таке.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 , будучи приведеним до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність, підтвердив той факт, що до нього, як до державного реєстратора ВК Смілянської міської ради, звернувся ОСОБА_7 , який особисто подав довідку № 17 від 25.12.2008 та технічний паспорт № 145 від 25.10.2019, що стало підставою для проведення реєстраційних дій по квартирі АДРЕСА_3 .

Такі показання є послідовними, узгоджуються з іншими доказами, тому сумніватися в їх об`єктивності, підстави відсутні.

Факт звернення ОСОБА_7 до державного реєстратора і надання ним відповідних документів підтверджений заявою, зареєстрованою 06.12.2019 о 15 год 24 хв ОСОБА_11 на ім`я обвинуваченого за № 37368690.

Під час проведеної 14.03.2023 за участі ОСОБА_11 слідчої дії - впізнання ооби за фотокартками, свідок вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка безпосередньо зверталась для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Показання свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_7 06.12.2019 у період з 14 год 14 год 30 хвилин до 16 год перебував з ним в ресторані «Фугу» в м. Черкаси, що на думку сторони захисту позбавляло його можливості в інкримінований час перебувати у державного реєстратора на час реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37368690, місцевим судом обгрунтовано оцінено критично, оскільки свідок та обвинувачений перебувають у дружніх стосунках, разом відвідують Християнську Церкву Повної Євангелії «Слово Життя», що дає підстави вважати, що ним можуть бути приховані або спотворені обставини події, що мала місце 06.12.2019, з метою уникнення обвинуваченого від відповідальності за вчинене.

Долучені до матеріалів кримінального провадження дані ПриватБанку про проведення 06.12.2019 о 15 год 50 хв транзакції з платіжної картки ОСОБА_17 та фотокартка з телефону останнього, де зафіксовано особу чоловічої статі з опущеним до низу обличчям, не підтверджують того факту, що за встановлених судом першої інстанції обставин, 06.12.2019 близько 15 год 24 хв ОСОБА_7 не перебував в м. Сміла у державного реєстратора ОСОБА_11 .

Твердження сторони захисту про те, що у ОСОБА_7 не було умислу на заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , він довіряв ОСОБА_15 та не усвідомлював, що така квартира на нього оформлена незаконно, спростовуються доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Зокрема, та обставина, що ОСОБА_7 , працюючи, на момент вчинення злочину тривалий час рієлтором, будучи обізнаним в процедурі приватизації, визнання права власності та реєстрації житла, об`єктивно розуміючи, що квартира АДРЕСА_3 йому на будь-якій правовій підставі не належить, маючи умисел направлений на придбання права на чуже майно, подав до державного реєстратора документи про те, що він є власником такої квартири, достовірно знаючи, що їх зміст невідповідає дійсності, що стало підставою для реєстрації відповідної заяви та подальшої державної реєстрації права власності на неї за обвинуваченим.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. У даному провадженні обвинувачення пред`явлене лише ОСОБА_7 і посилань на вчинення кримінальних правопорушень іншими особами, групою осіб або у співучасті, не містить. З огляду на наведене, порушення кримінальних проваджень щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, на що посилається захисник, колегією суддів до уваги не приймається, з огляду на те, що вони не стосуються предмету доказування в цьому кримінальному провадженні.

Щодо врахування вказаних обставин, як характеризуючих даних на свідка ОСОБА_11 , колегія суддів зауважує, що будь-яких об`єктивних даних про те, що вказаним свідком надавались показання, які не відповідають дійсним обставинам звернення ОСОБА_7 до нього як державного реєстратора та подальшої реєстрації за обвинуваченим права власності на квартиру, не встановлено.

Твердження сторони захисту про те, що всі документи для проведення відповідної реєстрації права власності збирала та подавала ОСОБА_15 , спростовуються, у тому числі, даними: довідки № 17 від 25.12.2008, виданої на ім`я ОСОБА_7 , технічного паспорту № 145 від 25.10.2019 за замовленням ОСОБА_7 , показань свідка ОСОБА_11 про те, що документи для реєстрації подавалися особисто ОСОБА_7 , заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.21.2019, згідно якої заявником є ОСОБА_7 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2023, яким зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_11 . ОСОБА_7 як особи, яка зверталась щодо реєстрації квартири.

Та обставина, що реєстраційна справа №50111570 від 10.12.2019 в паперовій формі на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 державним реєстратором ВК Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_11 для зберігання до Управління з питань державної реєстрації ЧМР не направлялась і місце її знаходження не встановлено, не спростовує пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, за встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами, ОСОБА_7 , з метою приховання незаконності походження права власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка є майном одержаним злочинним шляхом, передав її до статутного капіталу ТОВ «Сміла-2017», після чого отримав від продажу квартири грошові кошти у сумі 423800 грн, тобто розпорядився майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинив правочин з таким майном, знаючи, що таке майно одержано злочинним шляхом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України характеризується, зокрема, розпорядженням майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої із зазначених у диспозиції статті дій, в даному випадку з моменту розпорядження майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом або вчинення правочину з таким майном.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільну небезпечність вчинених дій, завідомо знаючи про злочинне походження, зокрема майна або прав на таке майно і бажає вчинити ці дії. При цьому обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є спеціальна мета, яка полягає у наданні правомірного вигляду володінню, користуванню і розпорядженню майну одержаним злочинним шляхом.

З огляду на встановлені обставини та наведені вище висновки ОСОБА_7 шляхом обману набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, актом приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020 він передав незаконно набуту ним квартиру до статутного капіталу ТОВ «Сміла-2017», що засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_13 та стало підставою для набуття ТОВ права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/985-ПЧ від 27.01.2023 підпис в графі «Передав» акту приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020, виконаний ОСОБА_7 .

У подальшому ТОВ «Сміла-2017» реалізовано квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_23 за договором купівлі-продажу від 03.06.2020 за 509114,50 грн. У такому договорі міститься посилання на те, що квартира належить ТОВ «Сміла-2017» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи укладеного з ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_7 про те, що він не приймав участі в продажі квартири, лише підписав у нотаріуса акт приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020 на прохання ОСОБА_15 і не має жодного відношення до ТОВ «Сміла-2017», спростовуються показаннями ОСОБА_9 власника квартири за договором дарування від ОСОБА_23 . Який підтвердив обставини придбання квартири, яка, у зв`язку із тим, що він перебував в процесу розлучення, була оформлена на його матір ОСОБА_23 . Також показав, що коли мати розраховувалась за квартиру, в кімнаті перебувала вона, рієлтор на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , а він перебував за дверима. Він упевнений, що гроші за придбання квартири за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_23 передала саме ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 розпорядився, а саме передав до статутного капіталу ТОВ «Сміла-2017» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи від 16.01.2020 квартиру, завідомо знаючи про те, що право власності на неї набуто шахрайським шляхом, тобто вчинив легалізацію вказаної квартири, з метою приховання незаконності походження права власності на неї, яка у подальшому була продана законниому набувачу ОСОБА_23 на підставі договору куплі-продажу.

Наразі, колегією суддів під час апеляційного перегляду судового рішення щодо ОСОБА_7 не встановлено обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження, про що в апеляційній скарзі порушує питання сторона захисту.

За клопотанням учасників судового провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Захисник в апеляційній скарзі просив повторно дослідити обставини встановлені під час кримінального провадження. Разом з цим обґрунтування такого повторного дослідження доказів стороною захисту зводиться до необхідності надання їм апеляційним судом іншої юридичної оцінки.

Оскільки передбачених законом підстав для повторного дослідження доказів у даному кримінальному провадженні стороною захисту не наведено, а колегією суддів не встановлено, у задоволенні відповідного клопотання відмовлено, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду про те, що сам по собі факт непогодження з висновками суду першої інстанції не є підставою для повторного дослідження доказів.

Звертається увага на те, що за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке має відповідати положенню ч. 3 ст. 404 КПК України, у суду апеляційної інстанції не виникає обов`язку досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Перевіряючи відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі останнього, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, Християнською Церквою Повної Євангелії «Слово Життя» характеризується позитивно, одружений, має чотирьох дітей, при невстановленні обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкцій частин статтей КК України за кожне кримінальне правопорушення окремо, а у подальшому за їх сукупністю, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на певний строк з додатковим обов`язковим покаранням у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися діяльністю пов`язаною з купівлею продажем нерухомості.

Обгрунтованість звільнення ОСОБА_7 від відбування остаточно призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, стороною обвинувачення не оскаржується, тому, з огляду на приписи ст. 404 КПК України, колегією суддів не перевіряється.

На переконання суду апеляційної інстанції, за встановлених судом першої інстанції обставин, призначене ОСОБА_7 покарання в межах передбачених санкціями ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України, а також остаточне покарання, призначене за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, із подальшим звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого, попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для призначення ОСОБА_7 менш суворого покарання за ч. 3 ст. 190 КК України, або із застосуванням положень ст. 69 КК України, під час апеляційного розгляду не встановлено. Обставин, які можуть бути враховані при призначенні обвинуваченому покарання, в тому числі як пом`якшуючі, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Колегія суддів погоджується із задоволенням судом першої інстанції цивільного позову Черкаської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 423800 грн, який вирішено з урахуванням положень ст. 127, 128 КПК України, ст. 22, 1166 ЦК України, вважаючи суму визначену судом до стягнення такою, що понесена Черкаською міською територіальною громадою в особі Черкаської міської ради та належним чином підтверджена.

Визнаються безпідставними твердження захисника про помилковість визнання Черкаської міської ради потерпілим у кримінальному провадженні, з огляду на те, що виконавчий комітет ради не звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а строк позовної давності наразі сплив, тому ЧМР не має права на спірну квартиру і їй не завдана будь-яка матеріальна шкода, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути у тому числі юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

17.02.2023 постановою ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_32 винесено постанову про залучення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000210 від 21.07.2020, представника потерпілого Черкаської міської ради.

Оскільки внаслідок реалізації ОСОБА_7 нерухомого майна - житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 інтересам територіальної громади м. Черкаси спричинено матеріальних збитків, Черкаську міську раду обгрунтовано визнано потерпілою у кримінальному провадженні, а посилання захисника про протилежне, не узгоджуються із положеннями ст. 55 КК України.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, з огляду на положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Черкаською міською радою до обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 423800 грн.

Матеріалами кримінального провадження безспірно встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого, які в тому числі полягали в реалізації нерухомого майна - житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , одержаного злочинним шляхом, Черкаській міській територіальній громаді в особі Черкаської міської ради завдано матеріальної шкоди, розмір якої, з огляду на висновок експерта від 03.02.2023 № СЕ-19/124-22/12993-ОБ, оцінено на суму 423800 грн.

За змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна.

Той факт, що міська рада не зверталась із заявою про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_10 , що підтверджено представником потерпілої в судовому засіданні, не нівелює право територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, як потенційного його власника, який фактично втрачає можливість отримати таке майно, яке за законом має перейти до громади, на компенсацію заподіяних збитків внаслідок його незаконного відчудження.

Щодо скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2023 на майно, яке належить ОСОБА_7 із забороною відчудження, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0277, площа 0,0823 га із забороною її відчуження; закінчений об`єкт будівництва садовий будинок загальною площею 189,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, що знаходиться за адресою: « АДРЕСА_10 , колегія суддів зазначає, що арешт, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України, накладається у тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У даному провадженні задоволено цивільний позов Черкаської міської ради та стягнуто з ОСОБА_7 на користь міського бюджету м. Черкаси 423800 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2025 в частині відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, відповідне клопотання захисника до задоволення не належить.

Та обставина, що в кримінальному провадженні також накладено арешт на інше майно ОСОБА_7 , вартість якого є достатньою, на думку захисника, для проведення відшкодування на користь міського бюджету м. Черкаси, до уваги не приймається, з огляду на те, що виконанням вироку в частині стягнення спричиненої шкоди відноситься до компетенції ДВС і втручатися в цей процес колегія суддів позбавлена можливості. Одночасно роз`яснюється, що вирішення відповідного клопотання може мати місце після відшкодування ОСОБА_7 423800 грн в рахунок заподіяної майнової шкоди.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, під час апеляційного перегляду не виявлено.

Ураховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, зміни чи скасування вироку соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2025, в тому числі у зв`язку із необхідністю закриття кримінального провадження, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців у порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді