Справа № 344/103/26
Провадження № 1-кс/344/270/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за №0000264 від 17.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, №0000264 відомості про яке 17.10.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що старший сержант ОСОБА_4 проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді головного сержанта - командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України. В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та триває на даний час.

Проходячи військову службу у вищевказаному ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Наприкінці вересня 2025 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі території України чоловікам віком від 18 до 60 років, організували злочинну схему незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України за надання останніми на їх користь грошових коштів.

Відповідно до розробленого злочинного задуму, ОСОБА_6 повинна була здійснювати пошук осіб, яким необхідно незаконно перетнути державний кордон України, та надавати їм інформацію щодо можливості такого перетину на ділянці державного кордону України в межах Чернівецької області поза пунктами пропуску, безпосередньо особисто надавати вказівки та поради для безперешкодного перетину вищевказаними особами державного кордону України та керувати незаконним переправленням осіб через державний кордон України за сприяння невстановлених на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовців Державної прикордонної служби України.

У свою чергу, ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечував безперешкодне переміщення таких осіб безпосередньо до ділянки державного кордону України в зоні відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), зокрема через блок-пости Національної поліції та Державної прикордонної служби, а також надавав вказівки та поради щодо маршруту руху та поведінки після незаконного перетину державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб між собою та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, з корисливих мотивів, використовуючи умови правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України та бажаючи їх настання, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, організували незаконне переправлення чоловіків віком від 18 до 60 років через державний кордон України та сприяли такому перетину порадами й вказівками.

Так, 12.10.2025 ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, підшукавши через свого знайомого ОСОБА_7 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження) чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зустрілася спільно із ОСОБА_4 із ОСОБА_7 в м. Коломия Івано-Франківської області та запропонувала йому механізм перетину ОСОБА_8 державного кордону поза межами пункту пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в Чернівецькій області, за умови надання на їх користь грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_6 збагачення, 23.11.2025 о 20 год. 10 хв. автомобілем марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , забрав ОСОБА_8 поблизу кафе «Фрателлі», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Українська, 2-Б, та вирушив в напрямку державного кордону України, що знаходиться в Чернівецькій області.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_4 збагачення, сівши 23.11.2025 о 20 год. 30 хв. на виїзді з м. Коломия Івано-Франківської області у салон вищевказаного автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , провела ОСОБА_8 первинний інструктаж щодо порядку дій задля незаконного перетину державного кордон, одержала від нього грошові кошти в сумі 8000 доларів США та покинула салон вказаного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на організацію та сприяння незаконному перетину осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, 23.11.2025 в період часу з 20 год. 35 хв. по 23 год. 10 хв., використовуючи своє службове становище військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіз ОСОБА_8 автомобілем марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , із м. Коломия Івано-Франківської області до с. Подвірне Мамалигівської сільської територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, безперешкодно проїхавши при цьому блок-пости Національної поліції та Державної прикордонної служби України і провівши йому під час руху у даному автомобілі детальний інструктаж й надавши поради і вказівки щодо порядку дій задля незаконного перетину державного кордону й щодо його поведінки після незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на організацію та сприяння незаконному перетину осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, сівши 23.11.2025 о 23 год. 10 хв. в с. Подвірне Мамалигівської сільської територіальної громади Дністровського району Чернівецької області у салон вищевказаного автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , перевезла спільно з останнім ОСОБА_8 безпосередньо до ділянки державного кордону України з Румунією, що знаходиться в с. Новоіванківці Ванчиковецької сільської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, провівши йому під час руху у даному автомобілі додатковий інструктаж та надавши поради і вказівки щодо порядку дій задля незаконного перетину державного кордону й щодо його поведінки після незаконного перетину державного кордону України.

Надалі, 23.11.2025 о 23 год. 49 хв. ОСОБА_8 , керуючись вказівками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Новоіванківці Ванчиковецької сільської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, покинув салон автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , та пішком вирушив до державного кордону України з Румунією.

Таким чином, завдяки злочинним діям ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невстановлених на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовців Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 о 02:34 год. 24.11.2025, перепливши р. Прут, незаконно перетнув державний кордон України із Румунією в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що надав на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 337 239,2 грн.

Таким чином, головний сержант - командир відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 старший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 й іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_6 збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 23.11.2025 в період часу з 20 год. 10 хв. по 23 год. 49 хв., використовуючи своє службове становище військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 , перевіз ОСОБА_8 автомобілем марки «Toyota» моделі «Rav 4», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , із с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області до с. Новоіванківці Ванчиковецької сільської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, безперешкодно проїхавши при цьому блок-пости Національної поліції та Державної прикордонної служби України і провівши йому під час руху у даному автомобілі детальний інструктаж й надавши поради і вказівки щодо порядку дій задля незаконного перетину державного кордону й щодо його поведінки після незаконного перетину державного кордону України, після чого ОСОБА_8 пішком прямував безпосередньо до ділянки державного кордону України з Румунією та 24.11.2025 о 02:34 год., перепливши р. Прут, незаконно перетнув державний кордон в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу вищевказаного населеного пункту, за що надав на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 337 239,2 грн., чим вчинив організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, службовою особою з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 16.10.2025; протоколами за результатами проведення НСРД; протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 23.11.2025; допитами в якості свідків ОСОБА_8 від 18.10.2025 року, ОСОБА_7 від 18.10.2025, ОСОБА_9 від 20.10.2025; протоколом про затримання особи підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України від 03.01.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 запобігання можливого ухилення від досудового слідства та іншим ризикам виникла необхідність в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 проходить військову службу в Збройних Силах України та тривалий час перебуває на посаді головного сержанта - командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та в силу виконання своїх службових обов`язків на даній посаді має широке коло знайомих серед правоохоронців, у тому числі і серед посадових осіб органів місцевого самоврядування та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи і досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, у разі визнання судом його винним, може переховуватися від органів досудового розслідування.

В той же час, ОСОБА_4 , 01.01.2026 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України при спробі незаконно перетину державного кордону України на території Чернівецької області. Дії останнього були заздалегідь сплановані, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а для втілення плану в реальність ОСОБА_4 погодив у керівництва відпустку, для того, щоб тривалий час бути невикритим у вчиненні скоєного.

Вказаний факт свідчить про те, що ОСОБА_4 , усвідомлює наслідки вчиненого і вчинив дії для не притягнення його до кримінальної відповідальності.

Ризик незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_4 у силу того, що проходить військову службу в Збройних Силах України та тривалий час перебуває на посаді головного сержанта - командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та в силу виконання своїх службових обов`язків на даній посаді має широке коло знайомих серед правоохоронців, без обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування, матиме можливість, використовуючи свій авторитет, зв`язки в правоохоронних органах, а також здобутий досвід, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть бути обізнаними про обставини вчинення досліджуваного злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин вчинення кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни наданих слідству показань або до дачі вигідних для нього показань у майбутньому.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 зможе, користуючись наявним у нього авторитетом координувати свої дії із іншими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що ОСОБА_4 тривалий період часу уникав притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки обізнаний із методами проведення досудового розслідування та конспіративно здійснював свою протиправну діяльність та неодноразово змінював методи конспірації, що підтверджується матеріалами досудового розслідування.

Окрім цього, під час досудового розслідування досліджуються обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, що у свою чергу потребує додаткового часу для дослідження. Також, органу досудового розслідування потрібно надати оцінку діям ОСОБА_4 в частині того, що останній мав намір незаконно покинути територію України, а відтак, останній мав намір вчинити кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів. Дослідження вказаного кримінального правопорушення також потребує додаткового часу.

При вирішенні питання про обрання підозрюваному розміру застави слід врахувати майновий стан підозрюваного та те, що останній офіційно працевлаштований, має стабільний дохід.

Згідно декларації ОСОБА_4 поданої за 2024 рік дохід його складає понад 400 тис. грн., у власності дружини перебуває декілька земельних ділянок. В той же час за незаконне переправлення особи через державний кордон України ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у сумі 8000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 337 239,2 грн.

Відтак, для забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх обов`язків як підозрюваного та обов`язків, які можуть бути на нього покладені ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу необхідно визначити розмір застави на рівні 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680 гривень.

На переконання сторони обвинувачення, у разі визначення судом даного розміру застави, останній буде співмірним з існуючими ризиками, та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, на думку сторони обвинувачення до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з викладених в ньому обставин, просив задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Разом з тим, у разі, якщо суд дійде переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

03 січня 2026 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

03 січня 2026 року ОСОБА_4 затримано на підставі ч.4 ст.208 КПК України.

Злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим фактом, що ОСОБА_4 здійснив спробу незаконного перетину кордону та був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 березня 2026 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 65).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 03 березня 2026 року включно обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду територію Коломийського району Івано-Франківської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1