Справа №949/2290/25
Провадження №1-кс/949/8/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 , подане її представником адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2025 року у справі № 949/2290/25, по матеріалах кримінального провадження № 0000286 від 15 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в частині заборони користування транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В:

До Дубровицького районного суду Рівненської області через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане її представником адвокатом ОСОБА_4 , у якому заявниця просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2025 року у справі № 949/2290/25, на належний їй на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль марки «MAZDA», моделі «CX-3», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2025 року у справі № 949/2290/25, у межах кримінального провадження № 0000286 від 15 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було накладено арешт із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно речовий доказ, а саме, легковий автомобіль марки «MAZDA», моделі «CX-3», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у приватній власності заявниці.

Зазначений транспортний засіб був вилучений та арештований у межах досудового розслідування дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14 жовтня 2025 року на перехресті автомобільних доріг Городище Рівне Старокостянтинів та ОСОБА_5 , за участю автомобіля марки «Volkswagen Bora» та автомобіля марки «MAZDA CX-3» під керуванням заявниці.

З моменту накладення арешту минув значний проміжок часу, протягом якого органом досудового розслідування мали бути здійснені всі необхідні слідчі (розшукові) дії та експертні дослідження із використанням вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим подальше обмеження заявниці у праві користування автомобілем не є об`єктивно необхідним. Також вказується, що предметом звернення до суду є не повне скасування арешту, а виключно скасування арешту в частині заборони користування транспортним засобом без вирішення питання про повне зняття арешту, оскільки подальше утримання автомобіля без можливості його експлуатації не відповідає цілям кримінального провадження та є надмірним втручанням у право власності. Крім того, тривале зберігання транспортного засобу без належної експлуатації призводить до погіршення його технічного стану, зменшення ринкової вартості, а також створює для власника істотні побутові труднощі, пов`язані з неможливістю користування належним їй майном. Водночас передання транспортного засобу у користування власнику не перешкоджатиме подальшому досудовому розслідуванню, а навпаки забезпечить належне утримання автомобіля у технічно справному стані та унеможливить його фізичне псування. При цьому заявниця не заперечує проти подальшого здійснення досудового розслідування та просить суд скасувати арешт виключно в частині заборони користування транспортним засобом, залишивши інші встановлені ухвалою обмеження без змін. У зв`язку з викладеним заявниця вважає, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна в частині заборони користування транспортним засобом та просить суд скасувати арешт у відповідній частині.

До початку розгляду клопотання від представника заявника адвоката ОСОБА_4 , через підсистему «Електронний суд», до суду надійшла заява про розгляд справи без його та заявниці участі, за наявними у матеріалах справи доказами. Клопотання про часткове скасування арешту майна підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Від заступника начальника слідчого відділення ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшла заява, у якій він просив розглянути клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 15 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, без його участі, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання у визначений час. Додатково у вказаній заяві слідчий зазначив, що станом на теперішній час щодо автомобіля марки «MAZDA CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведено лише частину необхідних інженерно-транспортних експертиз, водночас у Рівненському НДЕКЦ МВС України на виконанні перебуває судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю № 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди», за результатами якої може виникнути необхідність у проведенні додаткового огляду зазначеного транспортного засобу. У зв`язку з наведеним заступник начальника слідчого відділення заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки на теперішній час не завершено проведення всіх інженерно-транспортних експертиз у межах кримінального провадження та існує необхідність збереження арештованого транспортного засобу як речового доказу.

Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання про скасування арешту майна, матеріали кримінального провадження, а також письмові пояснення сторін, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У межах кримінального провадження № 0000286 від 15 жовтня 2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ухвалою слідчого судді було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки «MAZDA CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений транспортний засіб безпосередньо брав участь у дорожньо-транспортній пригоді, у зв`язку з чим міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також містити інші відомості, які мають істотне значення для встановлення обставин події, механізму дорожньо-транспортної пригоди, дій її учасників, причин і умов настання наслідків та прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. За таких обставин транспортний засіб марки «MAZDA CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обґрунтовано визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, зі змісту письмових пояснень заступника начальника слідчого відділення ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області вбачається, що на теперішній час у межах кримінального провадження проведено не всі інженерно-транспортні експертизи, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, у Рівненському НДЕКЦ МВС України на виконанні перебуває судова інженерно-транспортна експертиза, результати якої мають істотне доказове значення для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди, технічного стану транспортних засобів, дій учасників події, а також причин і умов настання дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому за результатами зазначеної судової інженерно-транспортної експертизи не виключається виникнення необхідності у проведенні додаткового огляду арештованого транспортного засобу, у тому числі з метою уточнення окремих технічних характеристик, стану вузлів і агрегатів автомобіля, наявності або відсутності пошкоджень, їх локалізації, характеру та механізму утворення, а також інших обставин, які можуть мати значення для правильного вирішення кримінального провадження по суті.

За таких обставин арешт транспортного засобу як речового доказу є обґрунтованим, необхідним та таким, що відповідає меті, визначеній п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки спрямований на забезпечення можливості проведення всіх передбачених кримінальним процесуальним законом слідчих (розшукових) і процесуальних дій та запобігання втраті, знищенню або зміні доказової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково лише у разі, якщо заявником доведено, що в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Водночас заявником та його представником не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про завершення всіх необхідних слідчих і процесуальних дій, відпадання потреби у збереженні транспортного засобу як речового доказу або необґрунтованість накладеного арешту.

Доводи клопотання зводяться переважно до посилань на тривалість досудового розслідування, припущення про завершення необхідних слідчих дій, а також на негативні побутові та майнові наслідки, пов`язані з обмеженням можливості користування транспортним засобом. Разом із тим сама по собі тривалість досудового розслідування, за відсутності доказів порушення розумних строків, не може свідчити про відсутність потреби у подальшому застосуванні арешту майна, накладеного з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя також враховує, що визначення обсягу, послідовності, строків та доцільності проведення слідчих (розшукових) і процесуальних дій належить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування та прокурора, і суд не вправі підміняти собою зазначених суб`єктів у здійсненні таких повноважень за відсутності очевидних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання держави у право мирного володіння майном є допустимим за умови, що таке втручання здійснюється на підставі закону, переслідує легітимну мету та є співмірним із поставленою метою. Арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження за наявності обґрунтованої необхідності збереження речових доказів відповідає зазначеним критеріям.

З урахуванням того, що транспортний засіб марки «MAZDA CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування триває, не завершено проведення всіх інженерно-транспортних експертиз, а також існує об`єктивна необхідність у можливому додатковому огляді зазначеного транспортного засобу, слідчий суддя приходить до висновку, що застосоване обмеження права власності є розумним, необхідним та співмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин на теперішній час не доведено, що у подальшому застосуванні арешту майна у частині заборони користування відпала потреба, а його скасування може створити реальні ризики втрати або зміни доказової інформації та унеможливити проведення необхідних слідчих (розшукових) і процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Обмеження можливості користування, розпорядження та володіння арештованим майном має тимчасовий характер, прямо передбачений кримінальним процесуальним законом, та застосовується на строк, необхідний для здійснення досудового розслідування і подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст. 170, 171, 173, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 , подане її представником адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2025 року у справі № 949/2290/25, по матеріалах кримінального провадження № 0000286 від 15 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в частині заборони користування транспортним засобом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 27 січня 2026 року о 11-00 год.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1