Провадження № 1-кп/127/1274/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з середньою загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 17.09.2025, у вечірній час, перебуваючи в нічному клубі «Мілорд», що по вулиці Івана Дзюби, 4 у місті Вінниці, помітив компанію раніше не відомих йому чоловіків, серед яких були: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебували в стані алкогольного сп?яніння та продовжували вживати спиртні напої.

Так, 17.09.2025 близько 23.30 години, вказана компанія чоловіків вийшла з приміщення нічного клубу «Мілорд», шо по вулиці Івана Дзюби, 4 у місті Вінниці, та перебуваючи на парковці вказаного клубу викликали собі таксі. В цей час до них підійшов ОСОБА_5 та почав розмову з останніми.

В подальшому, 17.09.2025, точного часу досудовим слідством не встановлено, в ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з метою запобіганням спротиву, несподівано, тримаючи у руках балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, розпилив з нього речовину в обличчя ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , внаслідок чого останні почали тікати в різні сторони.

Будучи обуреним протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 почав чинити опір останньому, та між ними розпочалася боротьба, під час якої у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

З цією метою, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, в ході боротьби, долаючи його опір, діставши наявний в нього ніж та тримаючи його у правій руці, наніс ним три удари в область поперекової ділянки зліва, лівого плеча та грудної клітини зліва. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця. Між проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки зліва з ушкодженням серця та смертю ОСОБА_7 є прямий зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому злочином, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Також повідомив, що 17.09.2025 близько 21:00 год 22:00 год відпочивав у клубі, коли він був біля барної стійки, підійшов чоловік та поклав телефон на барі біля нього і відійшов, в цей час бармен забрав телефон за барну стійку, однак коли чоловік повернувся то почав звинувачувати його, що він вкрав його телефон та між ними сталась словесна перепалка. В подальшому бармен повернув йому телефон, і він з товаришами пішов. Після того, як клуб закрився, на вулиці був цей чоловік з товаришами та між ними знову стався конфлікт, тому він забризкав їх балончиком, після чого між ним та ОСОБА_7 сталась штовханина, тоді він дістав ніж і наніс три удари в область живота та плеча, після чого пішов додому та ліг спати. Про вчинене шкодує, щиро кається, вину визнає в повному обсязі. Цивільні вимоги визнає частково.

Відтак, вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення злочину, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються накладених арештів та речових доказів, проведених в межах кримінального провадження експертиз та тих, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином); особливості й обставини вчинення злочину; особу обвинуваченого (раніше не судимий, відповідно до довідки з КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» станом на 01.10.2025 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався, за місцем проживання скарг і зауважень до ОСББ «Василенка-4» не надходило).

При призначенні ОСОБА_5 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, передбаченими статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

За вищевикладених обставин, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції статті обвинувачення.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 18.09.2025. Тому, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України останньому слід зарахувати у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня фактичного затримання і по дату набрання вироком законної сили включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 18.09.2025. Тому, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України останньому слід зарахувати у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня фактичного затримання і по дату набрання вироком законної сили включно.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2025 по справі № 127/29651/25 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили обвинуваченому доцільно залишити без змін обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_12 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000 (один мільйон) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння шкоди доводить позивач, який повинен у підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми тощо.

Право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Також, слід враховувати п. 9 постанови Пленуму № 4, відповідно до якого, крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових витрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Фактично наявність спричиненої потерпілій ОСОБА_12 моральної шкоди неоспорюється обвинуваченим та його захисником, тому дана обставина не потребує доказування. Оспорюється лише її розмір.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц.

На переконання суду, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, має бути достатнім насамперед для можливості відновлення потерпілою ОСОБА_12 повноцінного та нормального ритму життя.

Моральна шкода за своїм змістом не повинна бути способом вирішення всіх майбутніх можливих побутових і не тільки проблем.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану потерпілій ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 600000 (шістсот тисяч) грн.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме №СЕ-19/102-25/21476-БД від 24.10.2025 вартістю 5903,06 грн, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні наявний цивільний позов ОСОБА_12 , кошти на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі №127/29759/25 в даному кримінальному провадженні необхідно звернути для погашення заявленої суми моральної шкоди потерпілої, яка звернулась до суду з цивільними позовами.

Відтак не підлягає скасуванню арешт із вказаних грошових коштів, оскільки за їх рахунок буде відбуватися погашення задоволених позовних вимог цивільного позивача.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 71, 72, 81, 115 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.09.2025 по дату набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні на суму 5903 (п`ять тисяч дев`ятсот три) грн 06 коп.

Позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 1 000 000 (одного мільйона) грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 по справі № 127/29568/25.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі № 127/29756/25.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі №127/29779/25.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі №127/29762/25.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі №127/29775/25.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2025 по справі №127/29759/25 в частині накладені арешту на футболку та штани сірого кольору; перцевий (газовий) балончик червоного кольору, кепку темно-синього кольору; мобільний телефон «Nokia C21» імеi-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung A10 S» iмеi-1: НОМЕР_6 ; імеі-2: НОМЕР_7 ; сумка наплічна чорного кольору в якій знаходиться - ніж будівельний, блокнот, шліф-насадка, два набори гайкових ключів, електронна рулетка; одна в?язка ключів; три сльозогінні балончики «Терен -4»; один сльозогінний балончик «Перець - 4»; три в`язки ключів; викрутка; бездротові навушники; гаманець в якому одна банківська картка, дві карти київстар, карта вінничанина, каблучка з жовтого металу, чеки в кількості 6 шт.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0001355, а саме:

- пляшку з-під води «Моршинська», яку поміщено до паперового конверту НПУ; ніж із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ; пляшку з-під коньяку із слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ; недопалок №1, який поміщено до паперового конверту НПУ; змив речовини бурого кольору з поверхні асфальту, який поміщено до паперового конверту НПУ; недопалок цигарки №2, який поміщено до паперового конверту НПУ; 4 серветки, які поміщено до паперових конвертів НПУ; 1 камінець із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ; кепку, яку поміщено до паперового конверту НПУ; змив речовини бурого кольору з поверхні асфальту, який поміщено до паперового конверту НПУ; недопалок цигарки № 3, який поміщено до паперового конверту НПУ; 2 змиви речовини бурого кольору з поверхні асфальту, які поміщено до паперових конвертів НПУ; ключ, який поміщено до спец. пакету НПУ № ICR0164875; пакет від молока «Галичина», який поміщено до спец. пакету НПУ № HYQ0122685; запальничку зеленого кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ; пакет з льодом, який поміщено до спец. пакету НПУ № HYQ0122684 - знищити;

-мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ повернути за належністю;

- два металеві ножі; пластиковий корпус у вигляді пістолета із газовим балоном; три газові балончики; балончик із сльозогінним газом «Терн-4» - знищити;

- одна пара кросівок чорного кольору; джинсові штани синього кольору; куртка чорного кольору; кофта сіро-чорного кольорів, одна в?язка ключів повернути власнику;

- куртку чорного кольору зі слідами РБК, яку поміщено до паперового конверту НПУ; труси сірого кольору зі слідами РБК, які поміщено до паперового конверту НПУ; паперового конверту НПУ; футболку сірого кольору зі слідами РБК, яку поміщено до кросівки чорного кольору, які поміщено до паперового конверту HПУ; паперового конверту НПУ; штани спортивні сірого кольору зі слідами РБК, які поміщено до паперового конверту НПУ, носки білого кольору із слідами РБК, які поміщено до паперового конверту НПУ; кофту сіру із шкіряними вставками сірого кольору із слідами РБК, яку поміщено до паперового конверту НПУ - знищити.

- 3 фотознімки із зображеннями пошкодження тканини шкіри у вигляді так званого «порізу» на вказівному пальці лівої руки неподалік нігтевої платини та пошкодження тканини шкіри у вигляді так званого «порізу» на середньому пальці лівої руки; змиви з обох рук та контрольний зразок знищити;

- велосипед торгової марки «TOPRIDER» у корпусі чорно-зеленого кольору; поліетиленовий пакет із вмістом предметів для здійснення ремонтних робіт (2 валиків, 2 відер, фарби, щітки, 2 фломастерів, щітки, 2 масок, металевого предмету, пластикової ємності з лезами) залишити у ОСОБА_13 ,

- три сльозогінні балончики «Терен-4»; один сльозогінний балончик «Перець - 4» - знищити;

- футболку та штани сірого кольору; перцевий (газовий) балончик червоного кольору, кепку темно-синього кольору; мобільний телефон «Nokia C21» імеi-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung A10 S» iмеi-1: НОМЕР_6 ; імеі-2: НОМЕР_7 ; сумка наплічна чорного кольору в якій знаходиться - ніж будівельний, блокнот, шліф-насадка, два набори гайкових ключів, електронна рулетка; одна в?язка ключів; три в`язки ключів; викрутка; бездротові навушники; гаманець в якому одна банківська картка, дві карти київстар, карта вінничанина, каблучка з жовтого металу, чеки в кількості 6 шт повернути власнику;

- DVD-R диск з інформацією, яка буда надана 18.09.2025, у представників Вінницької міської ради з камер зовнішнього відео спостереження «Безпечне місто» за 17.09.2025-08.09.2025 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: