Справа №: 486/245/24 Провадження № 1-кп/486/68/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000398 від 29.10.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянки України, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, яка є інвалідом 3 групи, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої;

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , особи, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), законного представника особи, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Південноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000398 від 29.10.2023 року стосовно ОСОБА_3 .

Зі змісту клопотання встановлено, що 28.10.2023 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під час знаходження у гостях в ОСОБА_8 , помітила у одній із кімнат на меблевій стінці мобільний телефон «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_7 , після чого вирішила його таємно викрасти.

В подальшому, 28.10.2023 приблизно о 12:00 годині, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , перебуваючи у зазначеній вище квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що її дії непомітні для інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2 915 грн., що належав ОСОБА_7 , після чого, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, місце вчинення суспільно-небезпечного діяння покинула, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок суспільно-небезпечного діяння потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальні збитки на суму 2915 грн.

ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, вчинила дії з ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 вину визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру та вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Не заперечувала фактичних обставин справи. В судовому засіданні пояснила, що в день події перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не керувала своїми діями. Пояснила, що попросила телефон у потерпілого подзвонити, здійснила дзвінок, коли вийшла з квартири пізніше знайшла телефон в себе в кишені та вирішила продати, бо не мала грошей. Продала хлопцю на ім`я ОСОБА_9 за 200 грн. Розуміє, що вчинила неправильно, щиро розкаюється у скоєному і жалкує про вчинене. Просила вибачення у потерпілого. Також просила суд застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним, а не посиленим наглядом.

Захисник вказала, що вимушена погодитися з думкою прокурора щодо застосування примусових заходів медичного характеру, вина ОСОБА_3 підтверджена, заперечень не має.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_3 . Вказала, що в дитинстві її донька була кмітливою, розумною, десь трохи впертою. Зміни в поведінці почалися в п`ятому класі. Вона перейшла з початкової школи до середньої, утворився новий клас, і з того часу у доньки навчання погіршилося, вона почала зухвало себе поводити, іноді неадекватно. В школі у неї траплялися інциденти, тому ОСОБА_5 часто викликали для з`ясування обставин, зверталася до поліції, ходили на консультації до нарколога. Зазначила, що проводила з донькою бесіди виховного характеру, але донька її не чула та не слухалася. В дитинстві була забезпечена всім необхідним: одягом, іграшками, продуктами харчування. ОСОБА_3 має інвалідність з дитинства. В дитинстві перебувала в психіатричному дитячому відділенні в м. Миколаєві. Мала нестабільний стан та перепади настрою. В дитинстві мала епізоди крадіжок, вдома або в школі. Крадіжки пояснювала потребою грошей на свої особисті потреби. В підлітковому віці почала зловживати спиртними напоями в компаніях друзів, іноді не ночувала вдома. Через поведінку її були змушені перевести зі школи. Щодо події 28.10.2023 зазначила, що нічого не знала, так як донька на той момент вдома не проживала. Сумнівів щодо скоєння донькою крадіжки ОСОБА_5 не має. На питання захисника відповіла, що донька вживала наркотичні засоби, неодноразово бачила доньку в стані наркотичного сп`яніння.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , просив суд застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, до набрання ухвали законної сили залишити чинним дію запобіжного заходу, щодо речових доказів вирішити питання в порядку ст. 100 КПК України.

Окрім визнання обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, особою, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , факт вчинення саме нею вказаного діяння підтвердився в судовому засіданні наступними доказами, які суд визнає допустимими та належними.

Показаннями потерпілої особи ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що його син, ОСОБА_8 , на даний момент зниклий безвісти, але на момент події він дружив з ОСОБА_3 . В день події його син та ОСОБА_3 прийшли додому до потерпілого. На другий чи на третій день потерпілий помітив, що у нього немає телефону, коли захотів подзвонити і не знайшов телефон. Телефон свій потерпілий викупив у ломбарді. Їй шкода ОСОБА_3 , вважає, що вона взяла його телефон не по своїй волі. Повідомив суд, що пробачає її. Претензій до ОСОБА_3 не має.

Показами допитаного свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що дівчина, ОСОБА_3 , прийшла до її сина ОСОБА_11 , вона впустила її до квартири та вони з її сином пішли до його кімнати. ОСОБА_12 перебувала в її квартирі до вечора, її чоловік почав шукати телефон на наступний день, та виявив, що телефона вдома немає. Претензій до ОСОБА_3 не має.

Витягом з ЄРДР №0000398 від 29.10.2023 року, в якому зазначено, що від ОСОБА_7 надійшла заява про те, що невідома дівчина на ім`я ОСОБА_13 , яка перебувала в гостях у сина заявника в квартирі АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, таємно викрала мобільний телефон марки «Хуавей» (сім-картка № НОМЕР_4 ), який знаходився в кімнаті заявника, після чого з місця крадіжки разом із викраденим майном зникла, чим причинила потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 просить поліцію притягнути до відповідальності дівчину на ім`я ОСОБА_14 , яка 28.10.2023 близько 12:00 год, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , таємно вчинила крадіжку телефону мобільного марки Huawei чорного кольору з встановленою сім-карткою оператору «Київстар» з номером НОМЕР_4 .

Заявою ОСОБА_7 від 28.10.2023 на згоду працівникам поліції на проведення огляду його квартири.

Протоколом огляду місця події від 28.10.2023, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 28.10.2023, на якій зафіксовано вхід до квартири АДРЕСА_3 , вигляд приміщення коридору даної квартири, вигляд приміщення кухні, вигляд кімнати по типу спальні.

Постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 31.10.2023, в якій визнано мобільний телефон «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та чек про викуп мобільного телефону «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за грошові кошти в сумі 542,02 грн речовими доказами.

Зберігальною розпискою ОСОБА_7 від 31.10.2023.

Заявою ОСОБА_3 від 31.10.2023.

Протоколом огляду речі від 31.10.2023, відповідно до якого було оглянуто сім-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 .

Фототаблицею до протоколу огляду речі від 31.10.2023, на якій зафіксована сім-картка з її номером.

Постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 31.10.2023, в якій визнано сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 речовим доказом.

Зберігальною розпискою ОСОБА_7 від 03.11.2023.

Заявою ОСОБА_15 від 31.10.2023.

Протоколом огляду речі від 03.11.2023, відповідно до якого було оглянуто роздруківку договору про надання фінансового кредиту та застави ломбарду у кількості 1 шт.

Постановою про визнання носія інформації докуменом від 03.11.2023, в якій визнано документом один договір про надання фінансового кредиту та застави від 28.10.2023 «ПТ «Донкредит» ломбардне відділення №352, який містять відомості, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №5697/23 від 07.11.2023.

Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5697/23 від 07.11.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , бувшого у використанні, з урахування зносу, станом на 28.10.2023 становить 2915 грн.

Копією посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 має 3 групу інвалідності.

Відповіддю на запит ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» І Компанія» від 17.11.2023.

Довідкою ЦНАП від 03.11.2023 щодо місця реєстрації ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою КНП «ЮМБЛ» від 06.11.2023 про те, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 10.06.2015 внаслідок вживання наркотичних речовин.

Довідкою КНП «ЮМБЛ» від 06.11.2023 про те, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра на «Д» обліку з 2011 року, діагноз: F07.84.

Довідкою-характеристику №40 від 03.11.2023 дана на ОСОБА_3 про те, що за час проживання скарг та зауважень про порушення правил проживання не надходило.

Вимогою про судимості ОСОБА_3 від 03.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_3 засуджена вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12.08.2014 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2016 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Висновком судово-психіатричного експерта №15 від 19.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, страждала та страждає на даний час на маячний розлад органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за МКХ 10). За своїм психічним станом ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психічний розлад ОСОБА_3 є хронічним. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_3 може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Постановою про зміну порядку досудового розслідування від 07.02.2024, якою порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000398 від 29.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України змінено та постановлено продовжувати його згідно з правилами, передбаченими гл.39 КПК України, про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені матеріали провадження та надані стороною обвинувачення докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України, які були досліджені у судовому засіданні, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими та достатніми для висновку відповідно до положень ст. 513 КК України, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадаює під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України вчинені ОСОБА_3 , про що остання, також, повідомила суду.

Суд, при розгляді справи, у порядку вирішення питання застосування у відношенні особи примусових заходів медичного характеру, не досліджує природу дій особи, як то ставлення її свідомості і волі до суспільно небезпечного діяння, котре нею вчиняється, і до наслідків. Оскільки предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, зокрема під час розгляду цієї категорії справ не вирішуються питання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться лише про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння. При цьому, умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення (злочину чи проступку) та встановлюються лише щодо осудної особи.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного суду у складі касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 26.06.2019 у справі № 202/5997/17.

Як вбачається, з дослідженого у судовому засіданні висновку судової психіатричної експертизи №15 від 19.01.2024, ОСОБА_3 , в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, страждала та страждає на даний час на маячний розлад органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за МКХ 10). За своїм психічним станом в той період не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_3 може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Отже, діяння, яке інкримінується ОСОБА_3 , вчинене останньою у стані неосудності, так як на момент вчинення даних суспільно-небезпечного діяння, та, на теперішній час, також, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 страждала та страждає на маячний розлад органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за МКХ 10). За своїм психічним станом в той період не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Розглядаючи питання виду заходів медичного характеру, які підлягають застосуванню до ОСОБА_3 , враховуючи висновок судової психіатричної експертизи, вимог ст. 94 КК України, а також характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічнохворого для себе або інших осіб, до ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням того, що відносно ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру, тому в даному випадку будь-які витрати з ОСОБА_3 стягненню не підлягають.

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок, необхідно віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно особи, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» слід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід відносно особи, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок, віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-мобільний телефон «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та чек про викуп мобільного телефону «Huawei VNS - L21» об?ємом пам?яті на 16 Гб в корпусі чорного кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вважати повернутими власнику ОСОБА_7 ;

-сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 вважати повернутою власнику ОСОБА_7 ;

-договір про надання фінансового кредиту та застави від 28.10.2023 «ПТ «Донкредит» ломбардне відділення №352, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Копію ухвали суду вручити особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, прокурору та направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а особою, стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, яка утримується в психіатричному закладі, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1