Провадження № 1-кп/127/794/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 року за № 0000002,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи зазначене тим, що на даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати. ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, може спробувати переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вчиняв злочини, крім того не працює, не має постійного джерела доходів. Стан здоров`я та вік дозволяють утримувати ОСОБА_4 під вартою. Застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`якший запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Щодо заявленого клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наступне.

Обвинуваченого ОСОБА_4 в означеному кримінальному провадженні було затримано 02.06.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2025 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.07.2025 року, з можливістю внесення застави. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави ОСОБА_4 продовжено до 27.09.2025 року. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави ОСОБА_4 продовжено до 07.11.2025 року.

Згідно ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Проаналізувавши зміст поданого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу та доданих до нього документів, аргументів сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і обвинуваченому доцільно продовжити строк тримання під вартою.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»). Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»). Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, суд при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від прокуратури та/або суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування обвинуваченого в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому суд вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, з можливістю внесення застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 370, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 06.11.2025 року до 04.01.2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду та прокурора;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з можливістю внесення застави та покладеними у випадку внесення застави обов`язками діє до 04.01.2026 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)».

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: