Справа № 761/1986/26
Провадження № 1-кс/761/2593/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , із застосуванням відеоконференції з захисником ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000454 від 24.01.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000454 від 24.01.2025.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000454 від 24.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 ОСОБА_6 відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період до лав Збройних Сил України.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації та контрактом.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 171 від 04.07.2022 молодшого сержанта ОСОБА_6 , призначено на посаду музиканта 2 взводу оркестру почесної варти, ВОС - 917271А військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, молодший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, у невстановлений в ході досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.12.2024 у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на ухилення від виконання обов`язків військової служби.

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, 26.12.2024, не з`явився з щорічної основної відпустки, у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , яку проводив за межами території Державного кордону України, після чого, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та станом на 16.01.2026 не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , інших органів військового управління та правоохоронних органів у військову частину НОМЕР_1 не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у дезертирстві, тобто нез`явленні на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

16.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 21, 22, 23 січня 2026 року на 10:00 год. до ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: 03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, 4, опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 16.01.2026 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 21, 22, 23 січня 2026 року на 10:00 год. до ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: 03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, 4 були направлені поштовим відправленням за місцем реєстрації підозрюваного, місцем проживання ОСОБА_6 .

Крім того, 16.01.2026 в ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим на відомий слідству номери телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (відсутні месенджери) у месенджерах «Viber», «Telegram», «WhatsApp», надіслано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 21, 22, 23 січня 2026 року на 10:00 год. до ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з метою допиту у якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій.

21, 22, 23 січня 2026 року ОСОБА_6 за викликом до ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: 03190, м. Київ, вул. Януша Корчака, 4, для допиту у якості підозрюваного та проведення процесуальних дій з підозрюваним не з`явився, про причини неявки не повідомив.

23 січня 2026 року ОСОБА_6 за викликом до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за адресою: 01104, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-А, для допиту у якості підозрюваного та проведення процесуальних дій з підозрюваним не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Тим самим, в ході досудового розслідування встановлено факт переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, та відповідно до отриманого листа з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, 09.12.2024 підозрюваний ОСОБА_6 , виїхав за межі України через прикордонний пункт «Шегині», та до цього часу не повернувся.

Таким чином, враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаного кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання судом останнього винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник зазначила, що наразі підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в розшук, тому вважає передчасним клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000454 від 24.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

16.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто у дезертирстві, нез`явленні на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стан.

Повідомлення про підозру з повістками про виклик ОСОБА_6 до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві на 21.01.2026, 22.01.2026, 23.01.2026 в статусі підозрюваного опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме щоденному виданні центральних органів виконавчої влади України - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 17 (8209), а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_6 на виклики у визначені час та дати до слідчого, прокурора не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Згідно даними листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, підозрюваний ОСОБА_6 09.12.2024 виїхав за межі України через прикордонний пункт «Шегині» та до цього часу не повернувся.

Постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який ухиляється від явки до органу досудового розслідування, суду, оголошений у державний та міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, отже існують ризики, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній оголошений у державний, міжнародний розшук та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя