Справа №678/565/25
Провадження №1-кп-678-5/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000051 від 27.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, тракториста-машінста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Щедрий рік», інвалідності не маючого, раніше судимого 06.12.2024 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 21.09.2020 року, ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки.

Натомість, ОСОБА_8 , знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, знову вчинив адміністративні правопорушення.

Зокрема, 25.06.2021 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , не маючи права на управління легковим автомобілем, грубо ігноруючи норми адміністративного законодавства України, в порушення п.п.2.1.а) ПДР України, а також в супереч рішення суду про позбавлення права керування транспортним засобом, на автодорозі «Стрий-Знамянка» на 301 км. +700 м, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, знову керував транспортним засобом марки «Alfa Romeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, які щодо нього склали протоколи серії ААБ №163812 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.06.2021 року за ч.3 ст.130 КУпАП.

За порушення вказаних вимог чинного законодавства, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26.07.2021 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років.

Натомість, ОСОБА_8 , знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішень суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знову вчинив адміністративні правопорушення.

Так, 13.03.2022 року близько 17 год. 24 хв. ОСОБА_8 , в селищі Летичів по вул.Богдана Хмельницького, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, які щодо нього склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №856222 про адміністративне правопорушення від 13.03.2022 року за ч.4 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 40800 грн.

Однак, ОСОБА_8 , з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішень суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знову вчинив адміністративне правопорушення, а саме 03.02.2023 року о 19 год. 28 хв. в селищі Летичів, по вул.Козацькій, 1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи особою, позбавленою права керування транспортним засобом, у зв`язку із чим, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 07.07.2023 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

У подальшому, ОСОБА_8 , з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, всупереч рішень суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знову вчинив адміністративні правопорушення.

Так, 31.03.2023 року о 00 год. 05. хв. в м.Вінниця, по вул.Хмельницьке Шосе, 25, Вінницької області, ОСОБА_8 , керував автомобілем марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області, які щодо нього склали протокол серії ДПР18 №535360 про адміністративне правопорушення від 31.03.2023 року за ч.5 ст.126 КУпАП.

За порушення вказаних вимог чинного законодавства, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2023 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

У подальшому, ОСОБА_8 , знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вищезазначених постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знову вчинив адміністративні правопорушення.

Так, 06.05.2024 року о 04 год. 37. хв. на автодорозі «Стрий-Ізварине», на 321 км, поблизу с.Бохни, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_8 , керував автомобілем марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками СРПП ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, які щодо нього склали протокол серії ААД №306509 про адміністративне правопорушення від 06.05.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

За порушення вказаних вимог чинного законодавства, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 14.05.2024 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Натомість, ОСОБА_8 , знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вищезазначених постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, всупереч рішень суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.1 ст.129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п.п.2.1.а) ПДР України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знову вчинив адміністративні правопорушення.

Так, 06.05.2024 року о 07 год. 40. хв. в с.Рудня, по вул.Центральній, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_8 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами та вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.5 ст.126, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, за порушення яких, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 20.05.2024 року, визнаний винним із призначенням покарання у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У подальшому, ОСОБА_8 знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, умисно ігноруючи їх, та з метою їх невиконання, маючи реальну можливість їх виконати, діючи всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.01.2025 року об 11 год. 40 хв. знову керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_5 , по вул.Юрія Савіцького, в селищі Летичів, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, та будучи поміченим працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, зупинений ними ж за порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, не виконав постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 21.09.2020 року (справа №678/749/20), від 26.07.2021 року (справа №678/795/21), від 14.05.2024 року (справа №678/655/24), від 20.05.2024 року (справа №678/643/24), а також постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2023 року (справа №127/9667/23), які набрали законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати.

Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України (умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, про те, що всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Його показання є добровільними, правдивими та істинними. Він жалкує про вчинене, негативно оцінює вчинене ним кримінальне правопорушення, засуджує його та готовий понести відповідне покарання. Йому відомо що відносно нього за вчинення даних адміністративних правопорушень накладались стягнення у виді штрафів, однак на даний час він їх повністю не сплатив, лише частково на суму 40900 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, оскільки у нього на даний час немає такої значної суми коштів щоб сплатити вказані штрафи в повному обсязі. Він офіційно працевлаштований та працює на посаді тракториста-машінста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Щедрий рік». Має стабільний офіційний дохід, може та бажає оплатити всі штрафи відносно нього, однак йому необхідний деякий час. Свою вину він визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше такого не робити та просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень КК України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України (умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є рецидив злочинів.

Суд також враховує, що ОСОБА_8 являється особою раніше судимою, повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра та невролога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно працевлаштований, за місцем проживання та місцем роботи характеризується виключно позитивно, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Також, згідно досудової доповіді начальника Хмельницького РС №6 філії ДУ «Центр пробації у Хмельницькій області» ОСОБА_9 від 23.05.2025 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, готовий змінити свою поведінку на краще, а тому орган пробації вважає, що випралення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі є можливим за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, а саме його беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, його щире каяття, утримання однієї малолітньої дитини, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 було засуджено 06.12.2024 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №678/930/21) за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на сток 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України. Вирок набрав законної сили 07.01.2025 року.

Згідно повідомлення начальника Хмельницького РС №6 філії ДУ «Центр пробації у Хмельницькій області» ОСОБА_9 від 03.06.2025 року, встановлено, що ОСОБА_8 , починаючи з 28.01.2025 року перебуває на обліку у Хмельницькому РС №6 філії ДУ «Центр пробації у Хмельницькій області» відповідно до вищевказаного вироку.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Водночас, відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.08.2021 року у справі №185/10985/19, згідно якої положення ч.3 ст.72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст.ст.70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч.3 ст.72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Таким чином, в силу ст.71, ч.3 ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком у виді штрафу, покарання за попереднім вироком вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 06.12.2024 року (справа №678/930/21) у виді пробаційного нагляду, та ці покарання слід виконувати самостійно.

У даному випадку, на глибоке переконанням суду, таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України призначене покарання за цим вироком у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 06.12.2024 року (справа №678/930/21), яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, - виконувати самостійно.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- завірені належним чином копії протоколів серії та номеру ЕПР1 №100551, ЕПР1 №100549, ЕПР1 №100546 та копію постанови серії та номеру ЕАН №4401148 відносно ОСОБА_8 за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.25);

- DVD-R диск, з наявними на ньому відеозаписами за 26.01.2025 року з портативних відеокамер поліцейських, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.26, 31);

- завірені належним чином копії постанов Летичівського районного суду Хмельницької області від 21.09.2020 року (справа №678./749/20), від 26.07.2021 року (справа №678/795/21), від 14.05.2024 року (справа №678/655/24), та від 20.05.2024 року (справа №678/643/24), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.110).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1