Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/787/2025 Справа № 641/6362/25
УХВАЛА

24 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000769 від 07.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Слобідського районного суду міста Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

24.09.2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 надав до суду клопотання про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання вказав, що 14.10.2024 року ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова (справа № 641/4981/25) накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль Volkswagen Transporter д.р.н. НОМЕР_1 . За час проведення досудового розслідування були проведені усі необхідні слідчі дії, об`єктом яких був автомобіль ОСОБА_5 , в тому числі були проведені експертизи. Обвинувачений не має наміру та об`єктивної можливості знищити, пошкодити або/та видозмінити речовий доказ.

Також зазначив, що ОСОБА_5 проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений разом з цивільною дружиною створили будинок сімейного типу та здійснюють опіку над дітьми, а саме: ОСОБА_8 , 2012 р.н., ОСОБА_9 , 2016 р.н., ОСОБА_10 , 2014 р.н., ОСОБА_11 , 2009 р.н., ОСОБА_12 , 2011 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2013 р.н., ОСОБА_15 , 2007 р.н. Відтак автомобіль Volkswagen Transporter д.р.н. НОМЕР_1 є важливим для родини обвинуваченого, оскільки його відсутність суттєво обмежує його родину, і особисто ОСОБА_5 , як людину похилого віку.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для продовження арешту на майно зазначене в ухвалі слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.08.2023 року, у зв`язку з чим заявник був вимушений звернутися до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що проти клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту заперечує, оскільки транспортний засіб на який накладено арешт, визнано речовим доказом, та під час судового розгляду іншими учасниками судового провадження може бути заявлено клопотання про проведення додаткових судових експертиз. Також вказав, що в санкції статті 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду міста Харкова від 08.07.2025 року було задоволено клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_16 про накладення арешту натимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769 від 07.07.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити. Накладено арешт на тимчасово вилучені під час огляду місця події автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_2 та мотоцикл «Kawasaki Verus 650», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбаченого ст. 303 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, одними із основоположних засад кримінального провадження, визначеними статтею 7 КПК України, є верховенства права та недоторканність права власності.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також положеннями п. 166 рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" встановлено, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою). Пункт 168 приведеного вище рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 посилається на те, що у кримінальному провадженні № 0000769 від 07.07.2025 року були проведені всі необхідні експертизи з автомобілем Volkswagen Transporter д.р.н. НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що захисником обвинуваченого ОСОБА_4 у своєму клопотанні як на підставу скасування арешту з вищезазначеного автомобіля зазначено про необхідність використання транспортного засобу при здійсненні ним опіки над дітьми, які проживають в їх з дружиною дитячому будинку сімейного типу. Однак будь - яких доказів на підтвердження факту призначення обвинуваченого ОСОБА_5 опікуном чи піклувальником неповнолітніх чи малолітніх дітей, а також даних про створення ним дитячого будинку сімейного типу, до суду надано не було.

Враховуючи, що триває судовий розгляд кримінального провадження № 0000769 від 07.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, прокурором наголошено на можливості проведення судових експертиз за участі транспортного засобу за клопотанням учасників судового розгляду, який зазначений у клопотанні, суд вважає, що доводи, наведені захисником обвинуваченого ОСОБА_4 у клопотанні про скасування арешту майна на даному етапі розгляду не свідчать про те, що потреба в застосуванні арешту майна відпала, з огляду на що клопотання про скасування арешту майна суд вважає таким, що подано передчасно.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 174-176, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Слобідського районного суду міста Харкова від 08 липня 2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя- ОСОБА_1