Номер провадження: 11-сс/813/1567/25
Справа № 496/4386/21 1-кс/496/1300/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого відділу Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 19.05.2025 про закриття кримінального провадження №0000384.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст. 284 КПК України відповідає вимогам закону, а в скарзі ОСОБА_7 не наведено доводів того, що за результатами проведення інших слідчих чи процесуальних дій, слідчим можуть бути здобуті відомості, які спростують висновки слідчого про існування підстав для закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити кримінальне провадження №0000384 від 19.05.2021 року для проведення подальшого досудового розслідування.

Адвокат вказує, що слідчий суддя не зазначив, чому він не прийняв до уваги головний аргумент скарги про те, що у постанові про закриття кримінального провадження не вказана конкретна особа чи особи, в діяннях яких містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, адже цілком очевидно, що судове рішення не було виконано з вини посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку адвоката той факт, що судове рішення, виконання якого було предметом дослідження в кримінальному провадженні, було виконано несвоєчасно є підставою для висновку про те, що в діяннях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 містяться ознаки кримінального правопорушення.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги неявку прокурора, колегія суддів оцінює таку позицію сторони обвинувачення, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК..

Згідно з ч.1 ст.9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 ст.303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Частиною 4 ст.284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0000384 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в якому ОСОБА_7 мала процесуальний статус потерпілої.

Постановою слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 30.12.2024 року кримінальне провадження №0000384 від 19.05.2021 року закрито.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06.03.2025 року вказану постанову скасовано через невиконання слідчим вказівок начальника СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.05.2025 року зобов`язано слідчого, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000384, здійснити слідчі дії відповідно до вказівок начальника СУ ГУНП в Одеській області від 27.09.2024 року та 19.12.2024 року, а саме: провести додатковий допит заявниці, провести одночасний допит заявниці та свідків, вирішити питання про тимчасовий доступ до речей і документів.

19.07.2025 року слідчим СВ Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000384 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Дослідивши постанову слідчого та матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що досудове розслідування проведено у відповідності до положень КПК України.

Так, слідчим СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області на виконання ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.05.2025 року було проведено додатковий допит заявниці 03.05.2025 року, проведено одночасні допити заявниці та свідків 10.06.2025 року, 30.06.2025 року, 07.07.2025 року.

Слідчий суддя зазначив в оскаржуваній ухвалі, що висновки слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого слідчим було зібрано та надано належну правову оцінку великій кількості доказів, зокрема, допитам свідків: начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , міського голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , секретаря ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Колегією суддів встановлено, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.07.2020 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняти рішення про надання ОСОБА_7 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території земельної ділянки у м.Теплодар в межах вул.Енергетиків, вул.Польова та СК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », кварталу 6 генерального плану міста Теплодар Одеської області.

На виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.07.2020 року та Постанови п`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 28.05.2021 року за №92/4 VІІІ прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови на території земельної ділянки у м.Теплодар в межах вул.Енергетиків, вул.Польова та СК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », кварталу 6 генерального плану міста, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 не містило прямої вказівки на передачу земельної ділянки у власність, тому дії посадових осіб не можуть розцінюватись як умисне невиконання судового рішення.

Пославшись на встановлені обставини, слідчий дійшов висновку про те, що доводи ОСОБА_7 щодо вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 кримінального правопорушення, а саме невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Із постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим, окрім посилання на обставини, викладені у заяві ОСОБА_7 про вчинення злочину, було проаналізовано склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.382 КК України.

Так, диспозиція ч.1 ст.382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню

Предметом злочину за частинами 1-3 ст. 382 КК України є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.

Об`єктивна сторона злочину за ч.1 ст.382 КК України полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

За частиною 1 ст. 382 КК України склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового рішення це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість його виконати.

Слідчим правильно враховано суб`єктивну сторону злочину, передбаченого статтею 382 КК України, яка характеризується прямим умислом.

Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_10 повідомив, що 10 липня 2020 року надійшло рішення суду в яким зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняти рішення про надання ОСОБА_7 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території земельної ділянки у м.Теплодар межах вул.Енергетиків, вул.Польова та СК " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", кварталу 6 генерального плану міста Теплодар Одеської області.

На момент отримання ІНФОРМАЦІЯ_7 від 20 січня 2021 року (справа №42/3365/20) в даному кварталі більша частина земельних ділянок, згідно рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано у власність громадянам, які визначені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на іншу частину земельних ділянок було надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою. 11 лютого 2021 року було підготовлено проект рішення за номером №57-ПРР «Про надання дозволу ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території земельної ділянки у м.Теплодар в межах вул. Енергетиків, вул.Польова та СК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », кварталу НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_2 . Повідомив що, ППР-57 від 11.02.2021 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_7 » розроблений згідно ЗКУ, та був підписаний відповідними структурними підрозділами ТМР. На усне прохання ОСОБА_15 до депутатів ІНФОРМАЦІЯ_1 на пленарному засіданні, яке відбувалося 02.03.2021 року, щодо не підтримання даного проекту рішення (№57-ПРР «Про надання дозволу гр. ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га у власність» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території земельної ділянки у м.Теплодар в межах вул.Енергетиків, вул.Польова та СК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », кварталу 6 за адресою АДРЕСА_2 .), даний проект був знятий з порядку денного, депутатським корпусом. Щодо ППР-141 від 21.05.2021 повідомив, що даний проект був розглянутий всіма депутатськими комісіями перед пленарним засіданням, яке відбулося 28.05.2023 року, де начальник земельного відділу і юрист виконкому пояснювали про необхідність винесення даного проекту на розгляд ТМР та його прийняття відповідно на виконання рішення суду. Щодо тверджень про надання двох дозволів на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки за однієї адресою, зазначив наступне, а саме: - рішення суду є обов`язкове до виконання. Згідно судової практики встановлено, що підставою для відмови заявнику у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не може бути надання раніше аналогічного дозволу іншому заявнику. Також, згідно аналізу статей вбачається 116, 118 ЗК України вказує на те, що місцева рада не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку. Надання такого дозволу не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою. Право власності на землю державної або комунальної власності набувається на підставі рішення органу державної влади та на підставі здійснення державної реєстрації, а не дозволу землеустрою.

На виконання вищезазначеного рішення суду, ІНФОРМАЦІЯ_8 було прийнято рішення №92/4-8 від 28.05.2021 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_16 », яким ОСОБА_7 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови на території земельної ділянки у м. Теплодар в межах вул. Енергетиків, вул. Польова та СК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », кварталу 6 генерального плану міста, за адресою: АДРЕСА_1 . Замовити розробку документації із землеустрою в організації, яка відповідний дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт; розроблений погоджений відповідно до та законодавства проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду та затвердження в установленому порядку. Всі твердження ОСОБА_7 , щодо неналежного виконання рішення суду від 10 липня 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі №420/3365/20 та тверджень щодо протиправності прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення № 92/4-8 від 28.05.2021 року спростовуються рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.02.2023 року по справі 420/26588/21.

Щодо не оприлюднення проекту рішення за 10 днів встановлено, що проекти рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 оприлюднюються згідно ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», та навіть не дотримання даних строків при оприлюдненні проекту рішення не позбавляє правомірності прийнятого рішення місцевої ради. Таким чином, рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 липня 2020 року виконано в повному обсязі, що підтверджується прийнятим ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням №92/4-8 від 28.05.2021 року.

З огляду на наведене, колегія судді погоджується з висновком слідчого та ухвалою слідчого судді про відсутність в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В апеляційній скарзі не наведено доводів стосовно того, що за результатами проведення інших слідчих чи процесуальних дій, слідчим можуть бути здобуті відомості, які спростують ті дані, які містяться в наведених у постанові слідчого доказах.

При цьому, колегія суддів наголошує, що визначення тактики та стратегії досудового розслідування, кола слідчих та процесуальних дій, які слід вчинити для досягнення завдань кримінального провадження, прогнозування їх ефективності в контексті повноти та всебічності дослідження обставин кримінального провадження належать до дискреційних повноважень слідчого, і втручання у порядок їх здійснення не належить до компетенції заявника.

Чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить перелік обов`язкових процесуальних дій, які має здійснити слідчий під час перевірки викладених в заяві про злочин обставин, а також в якому порядку такі дії мають бути здійснені.

Так само, законодавцем не визначено чітких критеріїв та підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження, а питання судового контролю за законністю такого процесуального рішення віднесено до дискреційних повноважень слідчого судді.

Колегія суддів вважає, що слідчим слідчого відділу Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 проведено достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, під час яких здобуто докази для прийняття процесуального рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов до правильного висновку про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 3 статті 407 КПК передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого відділу Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 19.05.2025 про закриття кримінального провадження №0000384 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4