У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії начальник групи повітряної розвідки та протидії безпілотним суднам відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України,

встановив:

старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000290 від 02.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що досудовим слідством встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №772-ос від 14.10.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальник групи повітряної розвідки та протидії безпілотним суднам відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині вересня 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 18.09.2025, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи управління службою ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_8 з консультацією щодо можливості здійснення перетину державного кордону України у передбачений законом порядку.

Слідчий зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_8 звернулась з даного приводу до свого співслужбовця ОСОБА_4 , з метою отримання інформації щодо можливості здійснення виїзду ОСОБА_7 за кордон у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_4 попросив від неї номер телефону ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ), зазначивши, що він зв`яжеться з ним по телефону та повідомить деталі можливого варіанту перетину державного кордону.

У свою чергу ОСОБА_8 попередила ОСОБА_7 що йому на вказаний номер мобільного телефону може зателефонувати ОСОБА_4 , який і повідомить деталі можливого варіанту перетину державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши відомості від ОСОБА_8 про бажання ОСОБА_7 вибути за кордон, вирішив використати службову інформацію щодо особливостей охорони державного кордону України, отриману ним під час несення служби на вказаній посаді з метою сприяння ОСОБА_7 в незаконному переправленні його через державний кордон України.

Встановлено, що, 18.09.2025 о 17.54 год, перебуваючи на військовій службі в зоні діяльності ВІПС «Богдан» в адміністративних зонах Рахівського району Закарпатської області, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, в телефонному режимі, за допомогою месенджера «Telegram» смс повідомленнями зв`язався із ОСОБА_7 , якому запропонував посприяти у переправленні його через державний кордон України, шляхом надання карти маршруту руху в напрямку державного кордону України, а також іншої інформацію, яка буде сприяти у нелегальному перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

Окрім цього, в ході подальшого спілкування за допомогою месенджера «Telegram», ОСОБА_4 , з метою вжиття конспіративних заходів та запобігання його викриттю, вказав ОСОБА_7 , що розрахунок за надані ним карти та відомості про місця можливого перетину державного кордону, буде здійснюватися в електронному порядку, шляхом пересилання коштів на «крипто-гаманець». В ході вказаної бесіди, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_7 , що сума коштів за організацію ним його переправлення буде становити 2000 доларів США.

Надалі, 20.09.2025 о 16.15 год., ОСОБА_4 перебуваючи на військовій службі в зоні діяльності ВІПС «Богдан» в адміністративних зонах Рахівського району Закарпатської області, діючи умисно, з метою доведене свого злочинного умислу до кінця, в аналогічний спосіб, за допомогою месенджера «Telegram» смс повідомленнями зв`язався із ОСОБА_7 , із яким в черговий раз обговорив порядок здійснення оплати грошових коштів у сумі 2000 доларів США на надані ним відомості з приводу «крипто-гаманця» та повідомив, що ним буде надано відповідну карту із маршрутами, координатами із відповідними даними про місце почату руху та місця можливого перетину державного кордону та те, що ОСОБА_7 слід здійснювати перетин державного кордону не самостійно з міркувань безпеки враховуючи те, що піший маршрут руху становити від 5 до 6 днів. Окрім цього, в ході спілкування, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_7 , що останній має скинути до 07.10.2025 грошові кошти у сумі 2000 доларів США на надане ним ( ОСОБА_4 ) посилання «крипто-гаманця».

Надалі, 06.10.2025 о 22.51 год. ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, в аналогічний спосіб, за допомогою месенджера «Telegram» смс повідомленнями зв`язався із ОСОБА_7 , із яким в черговий раз обговорив всі обставини перетину останнім державного кордону та оплати. Після цього, ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 крипто-валютний ідентифікатор TAaqMqMF1grj6qNAN5XPo3zfAJKEBmzkw7 для подальшого переказу останнім грошових коштів у сумі 2000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_7 , що після надходження вказаної суми коштів, він скине карту маршруту із координатами для подальшого перетину державного кордону.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи за вказівками ОСОБА_4 , 10.10.2025 о 14.05 год. здійснив переказ грошових коштів у розмірі 2000 доларів США (USDT) на крипто-валютний ідентифікатор TAaqMqMF1grj6qNAN5XPo3zfAJKEBmzkw7, який попередньо надав ОСОБА_4 , та який перебуває у користуванні та володінні останнього.

Надалі, ОСОБА_4 , 10.10.2025 о 14.56 год., доводячи свій корисливий умисел до кінця, здійснив виведення вказаної суми коштів у розмірі 2000 доларів США на свій інший «гарячий гаманець» крипто-біржі «Binanca» TDqSquXBgUCLYvYC4XZgrprLK589dkhSCf.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 10.10.2025 о 15.43 год перебуваючи в адміністративних зонах населених пунктів Богдан та Ділове Рахівського району Закарпатської області, виконуючи взяті на себе незаконні зобов`язання, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перекинув ОСОБА_9 на месенджер «Telegram» файл формату «Microsoft Word» в якому вказано координати із відповідними даними про найсприятливіший маршрут перетину кордону, який дозволить йому уникнути виявлення його військовослужбовцями Державної прикордонної служби України, а саме точного місця початку руху та місця можливого перетину державного кордону до країни Румунія, перелік необхідних речей та засобів за допомогою чого можливо подолати 5-6 денний піший маршрут в напрямку Румунії, у зв`язку ОСОБА_4 було закінчено реалізацію свого умислу по організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, сприянні незаконного переправлення його через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене службовою особою з використанням службового становища та з корисливих мотивів.

Слідчий вказує, що таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене службовою особою з використанням службового становища та з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 368 КК України - у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується долученими до клопотання доказами.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, з метою не допущення яких необхідно застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, заявників інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, просить задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання. Вказала на необгрунтованість зазначених у клопотанні ризиків. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбаченіст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000290 від 02.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене службовою особою з використанням службового становища та з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 368 КК України - у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: заявами про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_7 ; оглядом мобільного телефону ОСОБА_10 ; оглядом електронного файлу із координатами маршруту; показами ОСОБА_8 ; оглядом крипто-валютного ідентифікатора; оглядом відомостей отриманих із крипто-валютної біржі «Binance»; розсекреченими матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій за результатами яких складено відповідні протоколи про аудіо-, відеконетроль осіб, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

У свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого, поряд з іншим, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до дев`яти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Оскільки у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду допитів осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризику незаконно впливати на свідк ів у кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обумовлюється можливістю ОСОБА_4 вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення.

Інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, злочинів, вчинених умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній має добрий стан здоров`я, має зареєстроване місце проживання в Україні.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 08 січня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати ОСОБА_4 з 14 год. 20 хв. 11 листопада 2025 року до 08 січня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181 680 гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1