УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2266/25

Провадження № 1-кс/486/28/2026

27 січня 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 29 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000387, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Южноукраїнська, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, учасника бойових дій, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 29 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000387 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000387, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2025 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2025 року близько 22:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковому майданчику 6-го поверху бугатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , виявив ОСОБА_8 з яким, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесну перепалку, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел направлений на протиправне позбавлення життя останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаходячись обличчям відносно ОСОБА_8 та утримуючи у своїй правій руці предмет зовні схожий на розкладний ніж, який він приніс із собою, із прикладанням значної фізичної сили, умисно наніс наніс 1 (один) удар вказаним ножем в область грудної клітини ОСОБА_8 , а саме, з переду в область серця, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани серця та разом із знаряддям вчинення злочину з місця події зник.

Таким чином, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вбивства ОСОБА_8 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто настання смерті ОСОБА_8 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілого було вчасно госпіталізовано до медичного закладу для надання медичної допомоги.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

29 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, рапортом ЧЧ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 29 листопада 2025 року, протоколом огляду місця події від 29 листопада 2025 року, протоколом огляду речі від 30 листопада 2025 року, протоколом огляду речі від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_16 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 30 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_21 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_22 від 29 листопада 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 29 листопада 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_23 від 29 листопада 2025 року, протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_23 від 29 листопада 2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 29 листопада 2025 року, характиризуючими матеріалами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на від семи до п`ятнадцяти років.

Ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 грудня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 січня 2026 року включно.

Строк виконання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 28 січня 2026 року, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку об`єктивно не представилось можливим.

Так, 22 січня 2026 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 29 лютого 2026 року.

Продовження строків зумовлено необхідністю проведення наступних процесуальних дій, проведення або завершення яких потребує додаткового часу:

- провести в рамках кримінального провадження судово-медичну експертизу, постанову про призначення якої винесено 08 грудня 2025 року та проведення якої доручено експерту експерту ДУ «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» Миколаївської філії судових експертиз, де вона перебуває на виконанні;

- отримати висновок судової молекулярно генетичної експертизи, постанову про призначення якої винесено 03 грудня 2025 року та проведення якої доручено експерту Миколаївського НДЕКЦ МВС України, де вона перебуває на виконанні;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність;

- в порядку вимог ст. 290 КПК України надати підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику матеріали кримінального провадження для ознайомлення;

- за наявності відповідних підстав, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, скласти відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані за результатами судових експертиз будуть мати значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки сприятимуть встановленню істини у даному кримінальному провадженні, підтвердження вини чи невинуватості, забезпечуватимуть повноту досудового розслідування, а тому матимуть важливе значення для закінчення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Перешкодою раніше провести зазначені судові експертизи є зокрема їх складність, тривалість проведення та навантаження судових експертів.

Зазначає, що в ході досудового розслідування для об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у продовженні застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Знаючи, яка міра покарання його очікує за вчинення даного злочину ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 перебуваючи на волі може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті та з рядом з них знайомий. Крім того свідок не надавав свої покази безпосередньо суду.

ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інший злочин. Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи. Крім того, відносно останнього 16 квітня 2025 року скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні іншого тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, рішення по якому на разі не прийнято, однак замість того щоб стати на шлях виправлення, через незначний проміжок часу, ОСОБА_5 вчинив інший злочин, який є особливо тяжким.

Враховуючи, що на даний час в країні триває воєнний стан, ОСОБА_5 вчинив злочини, які викликають значний суспільний резонанс та громадську стурбованість про подальші можливі негативні наслідки в разі залишення даного злочину поза увагою правоохоронних органів.

Таким чином, виникли підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я ОСОБА_5 є тими факторами, які надають змогу безперешкодно продовжити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Всі вище викладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, про наявність яких наведено вище.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у останнього міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть його взяти на поруки.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на свідків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо застосувати, оскільки за місцем мешкання може бути небезпечним для сусідів.

Більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не зможе запобігти вище вказаним ризикам під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не погодився з клопотанням мотивуючи тим, що він не згоден з кваліфікацією його дій за ст. 115 КК України, оскільки телефонувала його колишня і сказала, що до неї було застосовано насильство. Вона була з ознаками побиття, а ОСОБА_8 був у трусах, можливо він навіть ґвалтував колишню. Якби він хотів вбити ОСОБА_8 , з урахуванням його досвіду, він би не обмежився ножом. Сама подія була вчинена під впливом емоцій. Він не збирається вчиняти інші кримінальні правопорушення, або переховуватись від слідства та перешкоджати слідству. ОСОБА_8 помер внаслідок недбалості лікарів.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання мотивуючи тим, що підозрюваний надав показання про те, що подія відбувалась за інших обставин, і піддає сумніву підозру. Досудове розслідування продовжується і відносно особи існує презумпція невинуватості. ОСОБА_5 сам виховує неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, отримав контузії та поранення. ОСОБА_5 не буде переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати досудовому розслідуванню.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387, 29 листопада 2025 року внесені відомості за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Короткий виклад обставин: 28 листопада 2025 року до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, ще 28 листопада 2025 року близько 22:33 год. біля квартири АДРЕСА_3 , військовозобов`язаний військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар ножом в область грудної клітини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення серця, геморагічний шок.

29 листопада 2025 року о 02:24 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 листопада 2025 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

01 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 28 січня 2026 року включно.

Постановою Миколаївського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 грудня 2025 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 27 січня 2026 року включно.

22 січня 2026 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 29 лютого 2026 року.

Приписами ч. 6 ст. 199 КПК України встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходив з того, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик можливості вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Незгода ОСОБА_5 з кваліфікацією його дій на даному етапі не є предметом розгляду.

Як зазначалось в ухвалі про застосування запобіжного заходу стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. На цьому неодноразово акцентував увагу Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а з урахуванням ч. 3 ст. 68 КПК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Досудове розслідування наразі не завершено, слідчим заплановано проведення рядку слідчих дій, в тому числі призначено судово-психіатричну експертизу, тож з метою перешкодити досудовому розслідуванню ОСОБА_5 може уникати явки до слідчого, експерта, а в подальшому і до суду.

Крім того, відносно останнього до суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні іншого тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, рішення по якому ще не прийнято, що свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Також продовжує існувати і ризик можливості незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки подія відбулась у присутності колишньої співмешканки, яка є матір`ю дитини ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню та не суперечить ч. 6 ст. 176 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 28 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 28 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1