Провадження № 1-в/646/38/2026
У Х В А Л А

іменем України

07.01.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції подання Державної установи «Диканівська виправна колонія ( № 12)», відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта вища, працюючого ФОП, одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2009 року народження, судимого 17.02.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік, вироком Харківського апеляційного суду від 25.04.2023 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2023 року в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення. З 15.05.2023 року по 30.05.2023 року засуджений перебував в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо. А також, ОСОБА_5 за час свого перебування в колонії з 30.05.2023 року, відбуваючи призначене судом покарання, характеризується позитивно, не порушував вимоги режиму тримання, заохочувався 8 разів, не працевлаштований, залучався до робіт з поліпшення житлово-побутових умов та благоустрою установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд.

Під час судового засідання представник установи виконання покарань та засуджений ОСОБА_5 підтримали подання у повному обсязі та наполягали на його задоволенні.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання та вважав за доцільне звільнити засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк 4 (чотири) місяців 8 (вісім) днів, як особу, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Суд, вислухавши прокурора, представника установи виконання покарань, засудженого, дослідивши матеріали подання та перевіривши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_5 був засуджений 17.02.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік, вироком Харківського апеляційного суду від 25.04.2023 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2023 року в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 15.05.2023 року. Кінець строку відбування покарання 15.05.2026 року.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з відповідним поданням начальника ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)», ОСОБА_5 відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.05.2023 року.

В період з 15.05.2023 року по 30.05.2023 року ОСОБА_5 перебував в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 30.05.2023 року та по теперішній час перебуває в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», де вимоги режиму тримання не порушував Адміністрацією установи заохочувався 8 разів. Характеризується позитивно.

Не працевлаштований, залучався до робіт з поліпшення житлово-побутових умов та благоустрою установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме «Фізкультура і спорт» та «Духовне відродження».

Підтримує стосунки з братом, дружино, донькою та сином шляхом листування, телефонних дзвінків та посилок. Відсутні будь-які прояви неадекватної поведінки, відсутні ознаки нервового збудження та ознаки пригнічення, має адекватну самооцінку. Стан здоров`я задовільний. У скоєному золочені вину визнає, розкаюється. Має бажання змінити своє життя на краще.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуттязасудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочинне великої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Станом на час розгляду справи засуджений характеризується позитивно, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, має погашені у встановленому законом порядку стягнення, підтримує товариські взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п. 17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, з урахуванням характеристики та матеріалів особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку із чим подальше його перебування в колонії є недоцільним та його можливо умовно-достроково звільнити від відбування призначеного основного покарання на невідбутий строк 4 (чотири) місяців 8 (вісім) днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Подання Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного 25.04.2023 року Харківським апеляційним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на не відбутий строк 4 (чотири) місяців 8 (вісім) днів.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження - для відома, начальнику Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» - для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя