Справа № 349/485/25
Провадження № 1-кп/349/96/25
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000193 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

представник

потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року судом зареєстровано клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000193, накладеного ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року на автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що заявник є потерпілим в кримінальному провадженні, кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Окрім того транспортний засіб знаходиться на штрафмайданчику без накриття, внаслідок ДТП зазнав значних пошкоджень, а тому в салон та під капот попадає волога, що спричиняє корозію деталей автомобіля.

Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо частково задоволення клопотання, а саме щодо скасування арешту автомобіля в частині позбавлення потерпілого права користування та розпорядження ним. Залишення заборони на відчуження автомобіля обгрунтував тим, що автомобіль визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні та був знаряддям вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, згідно повідомлення захисника та прокурора проходить військову службу по призову під час мобілізації.

Захисник ОСОБА_6 при вирішенні клопотання покладалася на розсуд суду та пояснила, що обвинувачений цивільного позову не визнає.

Клопотання потерпілого підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та позбавлено ОСОБА_3 права на відчуження, розпорядження та користування ним.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що оскільки є можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу в кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження на нього необхідно накласти арешт.

Із змісту ухвали також вбачається, що згідно з довідкою з НАІС власником автомобіля Audi A6, реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 . Власник майна не був присутній при розгляді питання про арешт майна.

З постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 15 грудня 2024 року встановлено, що автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщено на зберігання на територію арешт майданчику відділення поліції №4 ( м.Рогатин ) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, за адресою : м.Рогатин, вул. Галицька,102.

11 квітня 2025 року до суду з прокуратури надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000193 та реєстр матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

З обвинувального акта вбачається, що потерпілим у вказаному провадженні є ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2 та ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч.1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано ( абзац другий частина перша статті 174 КПК України ).

Суд вважає, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля в частині позбавлення його власника права користування та розпорядження ним відпала потреба з огляду на таке.

У кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, виконані всі необхідні експертизи, пов`язані з вказаним автомобілем, адже досудове розслідування закінчено, обвинувальний акт направлено до суду і суд призначив судовий розгляд кримінального провадження.

Сторона захисту є ознайомленою з матеріалами досудового розслідування і повинна нести тягар настання для неї будь-яких негативних наслідків у зв`язку із частковим скасуванням арешту автомобіля.

На підставі наведеного, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою недопущення звуження прав власника майна ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання потерпілого про скасування арешту майна, а саме: в частині позбавлення його права користування та розпорядження автомобілем.

Щодо скасування арешту автомобіля в частині позбавлення права на його відчуження, то в цій частині необхідно відмовити, оскільки постановою слідчого автомобіль визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 170-174, 371-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року на тимчасово вилучений автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині позбавлення права користування та розпорядження ним.

Автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає негайному поверненню власнику ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 заборонено відчужувати автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до скасування його арешту в цій частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1