Справа № 635/5005/25
Провадження № 1-кп/635/1112/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року с-ще. Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі Харківського районного суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальні провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000207 від 07 березня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 19 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_8 від 21.10.2024 (провадження № 3/635/2607/2024, справа № 635/6590/24), яка набрала законної сили 01.11.2024, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП та цією ж постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік .

Не зважаючи на це, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 18.03.2025 о 21 годині 16 хвилин ОСОБА_7 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, керував автомобілем марки Nissan X-Trail, із реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 (тимчасовий номерний знак України на період воєнного стану НОМЕР_2 ) та рухаючись по вул. Контимирівська в с-щі Рогань Харківського району Харківської області, поблизу будинку №13 був зупинений екіпажем «Липці-37» СРПП відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області в складі інспекторів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про що було складено протокол про адміністративне правопорушення ААД № 912450 від 18.03.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

06.03.2025 приблизно о 15.30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , керував належним йому, технічно-справним автомобілем «Mercedes- Benz Vito 115CDI», р.н. НОМЕР_3 , та рухався по під`їзній дорозі до смт Рогань в Харківському районі Харківської області зі сторони смт Рогань в напрямку м. Харкова.

Під час руху по вказаній автодорозі, що є другорядною, в районі її нерегульованого перехрестя з автодорогою Харків-Чугуїв ОСОБА_7 зупинив, керований ним автомобіль перед виїздом на головну дорогу Харків-Чугуїв. Після чого відновив рух та, діючи необережно, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг, не надавши дороги автомобілю «ЗАЗ 11027», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по головній дорозі Харків-Чугуїв зі сторони м. Харкова в напрямку м. Чугуєва, чим створив небезпеку для вказаного автомобіля та порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«п.16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; «знак 2.1 - Дати дорогу. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі»; та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 11027», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок чого останній та пасажирка автомобіля «ЗАЗ 11027», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_12 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, у вигляді відкритого багатоуламкового перелому правого надколінка, закритого багатоуламкового перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритої травми грудної клітини і хребта: перелому 1-9 ребер справа, 1-9 ребер зліва, перелому тіла 9-го грудного хребця, компресійного перелому тіла 11-го грудного хребця; закритого перелому даху лівої вертлюгової западини зі зміщенням, вивиху лівої стегнової кістки, перелому лівої сідничної кістки, перелому правої лобкової кістки; закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, закритого перелому нижнього полюса лівого надколінника зі зміщенням, закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, закритого перелому 5-ї п`ясткової кістки лівої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes- Benz Vito 115CDI», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно з вимогами п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної події.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mercedes- Benz Vito 115CDI», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 виразились у тому, що він, діючи необережно, при виїзді на головну дорогу Харків-Чугуїв з другорядної дороги, що є підїзною до смт Рогань, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дороги автомобілю «ЗАЗ 11027», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по головній автодорозі Харків-Чугуїв, чим створив небезпеку для вказаного автомобіля та допустив зіткнення з ним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що внаслідок одного дорожньо-транспортного випадку спричинило потерпілим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження середньої тяжкості, а також у правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрало законної сили- доведена.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що зміст пред`явленого йому обвинувачення зрозумілий, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення він визнає та не заперечує, свою вину визнав у повному обсязі, висловив бажання давати показання у судовому засіданні.

За клопотанням сторони обвинувачення, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, суд, з урахуванням того, що учасники судового провадження не заперечували проти такого порядку розгляду, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст неоспорюваних обставин, усвідомлюють процесуальні наслідки такого порядку судового розгляду, зокрема те, що ці обставини не можуть бути предметом апеляційного оскарження, а також що їх позиція є добровільною та усвідомленою.

За таких умов суд ухвалив здійснювати судовий розгляд у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив вчинення ним протиправних дій та зазначив, що обставини події повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті. Також обвинувачений повідомив про щире каяття у вчиненому.

Прокурор враховуючи особу обвинуваченого, наслідки завдані злочинами та обставини їх вчинення просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Представник потерпілих підтримав позицію прокурора.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, ОСОБА_7 раніше не судимий, по місцю мешкання характеризується посередньо, не працює, утриманців не має, у лікаря-нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 ,суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено

З урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, наслідків дорожньо-транспортної пригоди, даних про особу обвинуваченого, наявних пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, позиції сторони обвинувачення та представника потерпілих, а також з огляду на те, що потерпілі не заявляли цивільних позовів і не наполягають на суворому покаранні, суд доходить висновку, що мета покарання, визначена ст. 50 КК України, може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства.

Оскільки дії ОСОБА_7 утворюють сукупність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України, суд, керуючись ст. 70 КК України, призначає покарання за кожне з них окремо та визначає остаточне покарання за сукупністю. Беручи до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції від суспільства, суд вважає достатнім визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки призначений за одним із правопорушень штраф у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є більш суворим порівняно з іншим призначеним покаранням, а застосування складання в цій справі призвело б до невиправданого посилення кримінально-правового впливу всупереч принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

За таких обставин суд вважає справедливим та співмірним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкцій інкримінованих статей Кримінального кодексу України, а саме у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідатиме принципам законності, індивідуалізації та справедливості кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 у повному обсязі.

Долю арештованого майна суд вирішує відповідно до вимог статті 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності за ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 174, 371-374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286, КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч. 1 ст. 382 КК України у виді 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 4000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2025.

Речові докази::

автомобіль ЗАЗ 11027 «Славута», д.н.з НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично автомобіль ЗАЗ 11027 «Славута» д.н.з НОМЕР_5 використовує ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_2 , повернути власнику

автомобіль MERCEDES BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , повенути власнику.

Флеш носій марки «SanDisk» 32Gb, на котрому мається відео файл з бодікамери співробітника СРПП відділення поліції №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області за подією по вул. Контимирівська поблизу б.13 в с-ще Рогань Харківського району, Харківської області по кримінальному провадженню №0000266 від 19.03.2025 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз згідно із актами здачі-приймання висновків експертів № 3583/4162/4163 від 20.05.2025 в сумі 14842 грн. 80 коп., № 3581/4164/4165 від 28.03.2025 в сумі 12 722 грн. 40 коп., довідки про витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/121-25/22030-ІТ у розмірі 14262 грн. 40 коп., довідки про витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/121-25/23360-ІТ 5348 грн, 40 коп.., а всього у загальному розмірі 47 176 (сорок сім тисяч сто сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1