Справа №561/1241/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 ,

захисника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - адвоката ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця в режимі відеоконференції із Зарічненським районним судом Рівненської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 30 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 30 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 серпня 2024 року приблизно о 23 год. 00 хв., у вечірню пору доби, водій ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог, підпунктів а), б), ґ) пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року №1306, керуючи мотоциклом марки "LIFAN" червоного кольору, реєстраційний номер ТЗ - НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , розпочав виконувати маневр розвороту з правого краю проїжджої частини в напрямку вул. Річицька, с. Дібрівськ, Вараського району Рівненської області, не переконався, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також перед поворотом ліворуч, в момент розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, як наслідок допустив зіткнення із мотоциклом марки "Viper" чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , який рухався у попутному напрямку відносно первинного розташування ОСОБА_4 . Внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 та пункту 10.4 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, також перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїжджій частині, призначеній для руху в цьому напрямку, неповнолітній ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 вчинив діяння, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Неповнолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, підтвердивши всі обставини, вказанні в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме в тому, що 04 серпня 2024 року приблизно о 23 год. 00 хв., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи мотоциклом марки "LIFAN" червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав виконувати маневр розвороту з правого краю проїжджої частини в напрямку вул. Річицька, с. Дібрівськ, Вараського району Рівненської області та не переконався, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також перед поворотом ліворуч, в момент розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, як наслідок допустив зіткнення із мотоциклом марки "Viper" чорного кольору, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого неповнолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження. Неповнолітній ОСОБА_4 запевнив суд, що він шкодує про вчинене та пообіцяв, що більше не буде скоювати протиправних вчинків, а тому просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 без їх участі.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила суд застосувати відносно її сина примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, запевняючи суд у тому, що подібних випадків більше не повториться.

Представник органу поліції та представник служби у справах дітей клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього підтримали.

Отже, окрім повного визнання своєї винуватості, вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- висновком експерта №СЕ-19/118-24/10213-ІТ від 19 вересня 2024 року "Дослідження технічного стану транспортних засобів" (Т.1, а.п.63-76);

- висновком експерта №СЕ-19/118-24/12091-ІТ від 23 грудня 2024 року "Транспортно-трасологічні дослідження" (Т.1, а.п.83-106);

- висновком експерта №1622 від 22 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,10‰ (Т.1, а.п.116-118);

- висновком експерта №935 від 22 листопада 2024 року, з якого вбачається, що у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,10‰ (легка ступінь алкогольного сп`яніння) (Т.1, а.п.119-120);

- висновком експерта №16 від 17 січня 2025 року (Т.1, а.п.158-194);

- висновком експерта №34 від 21 лютого 2025 року (Т.2, а.п.10-31);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 грудня 2024 року (Т.2, а.п.32-38);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 квітня 2025 року (Т.2, а.п.49-52);

- висновком експерта №СЕ-19/118-25/2067-ІТ від 28 квітня 2025 року "Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди" (Т.2, а.п.59-75).

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника та захисника, представника підрозділу органу Національної поліції та представника служби у справах дітей, які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, суд дійшов таких висновків.

За вимогами статті 498 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до вимог частини 1 статті 97 Кримінального кодексу України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу.

Частина 2 статті 97 Кримінального кодексу України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Стаття 105 Кримінального кодексу України, зокрема частина 1 передбачає, якщо неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Частина 2 вказаної статті, зокрема передбачає передачу неповнолітнього під нагляд окремих громадян на їх прохання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з такого.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до частини 2 статті 484 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (пункт 2 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 501 Кримінального процесуального кодексу України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , суд враховує його особу, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому.

У зв`язку з цим, до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік.

Керуючись статтями 22, 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 368, 370-374, 484, 498, 500 Кримніального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 30 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України - задоволити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені пунктом 2 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме:

- заборонити неповнолітньому ОСОБА_4 відвідувати розважальні заклади (ресторани, розважальні центри, кафе, бари, дискотеки) у вечірній та нічний час (з 20 години вечора до 7 години ранку);

- заборонити неповнолітньому ОСОБА_4 керувати транспортними засобами;

Строк примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 встановити 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 16 січня 2026 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1