Провадження № 1-кп/161/248/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 жовтня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 05.01.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, одружений, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , в силу положень ст.89 КК України несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

05 січня 2023 року близько 11.55год. ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 8.5.1, 10.1 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, керуючи технічно справним власним автомобілем «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи рух у напрямку до м.Володимир по автодорозі Н-22 сполученням «Устилуг - Луцьк - Рівне», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, змінив напрямок руху у лівий бік, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 34.1.1 ПДР, яка поділяє транспортні потоки та яку відповідно до Правил дорожнього руху перетинати забороняється, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який здійснював рух у зустрічному напрямку до м.Луцьк.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої політравми: важкої черепно-мозкової травми, перелом кісток основ черепа, забій головного мозку важкого ступеню, інфаркт головного мозку; перелом верхньої та нижньої щелепи зліва; множинні забійні рани м`яких тканин обличчя; лівобічний пневмо-гематоракс, злам 6-8 ребер зліва; уламкові злами верхньої третини лівої лопатки зі зміщенням; тупа травма живота-травматичний розрив діафрагми зліва, травматичний розрив селезінки, наявність крові в черевній порожнині, пошкодження брижі сигмоподібної кишки з гематомою заочеревинного простору зліва та брижі сигмоподібної кишки; перелом лівої плечової кістки, перелом обох кісток лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Окрім цього, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, рани з підшкірною гематомою на потиличній ділянці голови, закритої травми грудної клітки у вигляді перелому 6-7 ребер зліва, множинні садна та поверхневі рани на передній черевній стінці в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, синців в ділянці лівого передпліччя та лівої кісті, лівої молочної залози, які за ступенем тяжкості належать до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_3 п. 2.3. б), п. 8.5.1, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

ОСОБА_3 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, та показав, що 05 січня 2023 року він мав їхати в шпиталь у м.Луцьк, однак поїхав у м.Володимир у військову частину. Погода була мінливою, інколи йшов дощ. Швидкість його руху становила 70-75 км/год. Перед заокругленням дороги є знак про поворот, тому він зменшив швидкість руху. Під час руху його ліве колесо було за 30-40 см від розділової полоси між смугами руху. Біля села був невеликий підйом, він розминувся з вантажівкою білого кольору, яка їхала назустріч, за якою їхав автомобіль «Ford» за 5-6 м, і тоді відбулося зіткнення з автомобілем марки «Ford», який частково був на його смузі руху, що відбувалося далі не пам`ятає, так як спрацювала подушка безпеки. Звуку гальмування він не чув. Під час зіткнення бачив автомобіль і водія, який повернув голову до дружини. Вважає, що водій зустрічного транспортного засобу спричинив ДТП. Згодом він вийшов зі свого автомобіля, під`їхала вантажівка, яку він перед цим випереджав. Він не обганяв по зустрічній, як каже свідок ОСОБА_11 , оскільки була смуга для розгону і зупинки. На зустрічну смугу також не виїжджав, оскільки не було такої потреби. До автомобіля «Ford» близько не підходив, інші люди повідомили, що там «всі живі». «Що ж ти наробив» - цю фразу проговорив для тих, хто був присутній, або ж і сам до себе сказав. Саме цю фразу і чув свідок. Йому невідомо чи свідок має підстави його оговорювати. Попросив викликати швидку і поліцію. Невідома жінка, яка йшла у село йому повідомила, що лопнуло колесо, і вона не знає, хто винуватий. Уламки від транспортних засобів були на двох смугах руху, однак згодом їх відкинули на зустрічну полосу щоб не блокувати рух транспорту. Під час досудового розслідування слідчим були порушення вимог кримінального процесуального закону, однак будь-яких зауважень щодо слідчих дій не висловлював. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість в обвинуваченні повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні, показала, що 05 січня 2023 року близько 12.00год. з чоловіком їхали в м.Луцьк з лікарні у смт.Торчин, щоб їй зробили УЗД, чоловік був за кермом автомобіля «Ford», позаду в автокріслі бежево-коричневого кольору сиділа їхня дитина 2020 року народження. Чоловік ніяких медичних препаратів не вживав, перед тим мав повноцінний сон. Їхав на своїй смузі руху, повільно. Перед ними їхав автомобіль білого кольору орієнтовно за 10-20 метрів. Перед поворотом чоловік тримався правої сторони, не газував, їхав менше 80 км/год. В той момент на їхню смугу руху виїхав автомобіль і відбулося зіткнення сторонами водіїв, більше на стороні її чоловіка, абсолютно впевнена, що зіткнення відбулося на їхній смузі руху. Їхній автомобіль почало крутити, вона втратила свідомість. Прийшовши до свідомості, вона побачила, що її чоловік був без свідомості. Невідомі люди забрали дитину з автомобіля на руки. Бачила багато уламків, більшість з яких були на їх смузі руху. Обвинуваченого вона не бачила, не пам`ятає чи був обвинувачений на місці ДТП. Також зазначила, що має водійське посвідчення 3 роки, до ДТП 2 роки керувала автомобілем. Після ДТП перебувала у перинатальному центрі по 16.01.2023, де вона народила, і після цього її виписали. Внаслідок пригоди повноцінно не могла доглядати новонароджену дитину, оскільки впродовж двох місяців відчувала сильні болі. Всі кошти були спрямовані для лікування чоловіка, так як він був у важкому стані, переніс дві операції на щелепі, йому встановили імпланти. Свекруха звільнилася із роботи, щоб за ним доглядати. Чоловік після ДТП відразу перебував на реабілітації в державних та приватних закладах. Станом на сьогодні він проходить реабілітацію, вартість заняття становить 550 гривень, заняття потрібно проходити через день. На даний час вона все ще потребує лікування. Пояснила розмір моральної шкоди тим, що їй необхідно покращити ментальне здоров`я її, дитини, чоловіка. Після аварії дитина перестала ходити, у неї часто у садочку відбуваються перепади настрою, безпричинно стає сумною. До ДТП саме чоловік повністю матеріально забезпечував сім?ю. Всі витратити на лікування, медичні препарати у лікарні оплачували самі. Жодного разу після ДТП обвинувачений не намагався з ними контактувати. Цивільний позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Наполягала на призначенні суворого покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що 05 січня 2023 року їхав із дружиною та дитиною, яка була в автокріслі позаду. Його швидкість була невеликою - 70-80 км/год. Він їхав по своїй смузі руху. Автомобіль сірого кольору зіткнувся із його транспортним засобом на його смузі руху. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він отримав інвалідність. Цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити, оскільки йому спричинена суттєва шкода. Наполягав на призначенні суворого покарання.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що на початку 2023 року близько 12.00год. він їхав вантажним автомобілем «Mercedes» на «Торчин-продукт» із швидкістю 70-80 км/год., в цей час через дві суцільні смуги рухи його обігнав автомобіль марки «Subaru» (джип) сірого кольору, який їхав із великою швидкістю, орієнтовно 100 км/год. Колега сказав, що «якийсь (нецензурне слово) летить». Після цього їх ніхто не обганяв. Дорожнє покриття на тій ділянці дороги хороше, без вибоїн, однак у той день було слизьким, оскільки йшов дощ. Зустрічних транспортних засобів не пам`ятає. Приблизно через кілометр від після обгону, орієнтовно за 5хв. побачив аварію. Той самий автомобіль «Subaru», який обганяв їх, стояв справа, зліва - автомобіль «Ford». Уламки були біля автомобіля «Ford», посередині дороги лежало колесо від автомобіля «Subaru». На зустрічній смузі рухи лежали уламки. Він із колегою ОСОБА_12 відразу підійшли до автомобіля «Ford», у ньому був чоловік та вагітна жінка, пристебнуті пасками безпеки, на задньому сидінні почув дитячий крик, дитина сиділа в автокріслі чорно-червоного кольору. У водія відразу було видно вивих щелепи, розбите обличчя, метал був в лівій руці, він промовляв, що йому боляче. Жінка дуже просила вийти, запитувала, де її дитина, які у неї були тілесні ушкодження не пригадує, дитина візуально була цілою. Він відразу викликав швидку медичну допомогу та перебував на місці до приїзду швидкої та поліції. До них підійшов обвинувачений та сказав, «що ж я наробив?», на запитання відповів «мене кидануло». Обвинувачений жодної допомоги не надавав, переважно увесь час стояв біля свого транспортного засобу. Також він не бачив, щоб хтось переміщував уламки транспортних засобів.

Показання потерпілих та свідка є чіткими, послідовними та дають змогу частково відтворити обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають і іншим доказам у справі.

На підставі рапортів від 05.01.2023 внесені відомості до ЄРДР за №0000035 із попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України.

З протоколу огляду місця ДТП з фототаблицями від 05.01.2025, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ч.3 ст.214, ст.ст. 104, 106 КПК України, встановлено наступне. Дорожнє покриття мокре, ширина смуги руху у напрямку до м.Луцьк становить 3,8м, ширина зустрічної смуги руху становить 3,7м, ширина вул.Степова становить 6м, на узбіччі ліворуч у напрямку огляду виявлено транспортний засіб «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , який стоїть кутом скерований у напрямку м.Луцьк та має механічні пошкодження в передній лівій частині, зокрема відсутнє переднє ліве колесо, відстань від заднього правого колеса даного автомобіля до краю дороги становить 2,6м, від переднього правого 0,6м. За 20м на лівому узбіччі виявлено осип пластику та слід від колеса автомобіля, які протяжністю становлять 5м і закінчуються на відстані 0,2м до краю вул.Степова зі сторони м.Луцьк. На правому узбіччі (у напрямку огляду) на відстані 26м за вул.Степова та 3,1м до краю дороги виявлено колесо автомобіля із стійкою. Виявлено початок осипу метало-пластикових елементів автомобілів за 8м за колесом та 3м до узбіччя праворуч, а саме дрібного осипу. Також у місці початку осипу на дорожній смузі руху в напрямку м.Луцьк знаходяться уламки металу пофарбованого в світлий колір, можливо лівого крила вищевказаного автомобіля, який знаходиться біля осьової смуги, навпроти нього на узбіччі праворуч знаходиться частина бампера світлого кольору. Далі на смузі руху в напрямку м.Луцьк біля осьової знаходиться пластиковий підкрилок. На відстані 5,5м від початку осипу та 3,5м до краю дороги праворуч виявлено осип грунту, протяжністю 8,6м, який дещо по довжині зміщені в правий бік та закінчується на відстані 2,9м до правого узбіччя (краю дороги). На смузі руху у напрямку м.Луцьк на відстані 4,6м від початку осипу грунту виявлено подряпину на дорожньому покритті, яка починається на відстані 3,4м до узбіччя праворуч та іде під кутом відносно дороги, при цьому зміщується в правий бік. Далі на відстані 7,5м від кінця осипу грунту (бруду) на узбіччі праворуч наявний слід колеса, який веде до автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться за 4,5м від місця початку смуг. Відстань від переднього правого колеса автомобіля до краю дороги становить 5,7м, відстань від заднього правого колеса до краю дороги праворуч 4,7м, різниця між колесами по прямій становить 2,5м. Сам автомобіль скерований в напрямку м.Володимир та під кутом у бік до с.Всеволодівка. Далі на відстані 5,0м від заднього правого колеса осип на дорозі закінчується, осип дрібних уламків пластику. Даний осип металево-пластикових уламків пластику протяжністю становить 33,6м та сконцентрований, знаходиться на смузі руху у напрямку м.Луцьк та правому узбіччі (у напрямку огляду). В автомобілі «Ford Focus» наявні значні механічні пошкодження в його передній лівій частині, зокрема в місці лівого крила, а також ліві двері. За осипом дорога має спуск та заокруглення у правий бік та по лівій бік дороги в місці повороту є відповідні дорожні знаки. Заяв чи зауважень від учасників до протоколу не надходило. Вказаним протоколом підтверджується наявність дрібних уламків та осипу ґрунту саме на смузі руху автомобіля потерпілого і ця обставина стороною захисту не заперечувалася.

Вилучені транспортні засоби «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , та «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , визнані речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, а ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09.01.2023 на них накладено арешт з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення судових експертиз.

Актами огляду транспортних засобів «Subaru Tribeca» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 зафіксовано характер та ступінь їх пошкоджень.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи за результатами проведення транспортно-трасологічних досліджень №121-Е від 18.05.2023 встановлено, що в первинний момент зіткнення у контакт вступила передня ліва частина автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_4 , та передня ліва частина автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_5 , при цьому повздовжня вісь автомобіля «Subaru Tribeca» знаходилась під кутом близько 175+-5 градусів (проти напрямку руху годинникової стрілки) по відношенню до повздовжньої осі автомобіля «Ford Focus». Місце зіткнення транспортних засобів «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , на правій смузі руху, по напрямку на м.Луцьк, автодороги Н-22 в місці, що передує початку, по напрямку на м.Володимир, ділянки осину грунту.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №122-Е від 22.05.2023 встановлено, що система рульового керування автомобіля «Ford Focus», p.н. НОМЕР_5 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині деформації рульового колеса та рульового вала. Робоча гальмівна система автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_6 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині деформації важеля педалі ножного приводу гальма, а також руйнування бачка живлення головного гальмівного циліндра. Ходова частина автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_7 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині порушення кінематичного зв?язку лівої передньої амортизаційної стійки з поворотним кулаком переднього лівого колеса, пошкодження лівої стійки переднього стабілізатора поперечної стійкості, деформування обода диска переднього лівого колеса та обода диска переднього правого колеса, наскрізних розривів гуми на зовнішній боковині шини переднього лівого колеса. Несправності системи рульового керування автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_5 , виникли в результаті аварійних пошкоджень автомобіля, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності робочої гальмівної системи автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_6 , виникли в результаті аварійних пошкоджень автомобіля, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності ходової частини автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_8 . у вигляді порушення кінематичного зв?язку лівої передньої амортизаційної стійки з поворотним кулаком переднього лівого колеса, пошкодження лівої стійки переднього стабілізатора поперечної стійкості, деформування обода диска переднього лівого колеса та обода диска переднього правого колеса виникли під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №123-Е від 16.06.2023 встановлено, що система рульового керування автомобіля «Subaru Tribeca», p.н. НОМЕР_2 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині порушеного кінематичного зв?язку наконечника лівої рульової тяги з поворотним кулаком переднього лівого колеса автомобіля. Робоча гальмівна система автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині порушеного кінематичного зв?язку гумового гальмівного шланга переднього лівого колеса з робочим циліндром гальмівного механізму переднього лівого колеса, внаслідок руйнування гумового гальмівного шланга переднього лівого колеса. Ходова частина автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_9 , знаходиться у несправному та непрацездатному стані по причині порушення кінематичного зв?язку лівої передньої амортизаційної стійки з кузовом автомобіля, порушення кінематичного зв?язку важеля підвіски з поворотним кулаком переднього лівого колеса, руйнування диска переднього лівого колеса та наскрізного розриву гуми шини переднього лівого колеса. Несправності системи рульового керування автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_10 , виникли в результаті аварійних пошкоджень автомобіля, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності робочої гальмівної системи автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_4 , виникли в результаті аварійних пошкоджень автомобіля, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності ходової частини автомобіля «Subaru Tribeca», p.н. НОМЕР_10 , у вигляді порушення кінематичного зв?язку лівої передньої амортизаційної стійки з кузовом автомобіля, порушення кінематичного зв?язку важеля підвіски з поворотним кулаком переднього лівого колеса, руйнування диска переднього лівого колеса виникли в результаті аварійних пошкоджень автомобіля, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 надав пояснення щодо висновків експерта та показав, що для висновку №121 надавалися копії матеріалів кримінального провадження на 13 арк. з постановою слідчого, яких було достатньо для підготовки висновку. Експертне дослідження проводилося шляхом масштабного моделювання, на модель наносяться ушкодження і визначається кут зіткнення. Місце зіткнення визначено із слідової інформації з протоколу огляду. В сукупності проаналізувавши всю інформацію він визначив місце зіткнення. Також підтвердив, що зона концентрації уламків була на правій смузі руху, подряпини також, а поодинокі уламки не можуть вказувати саме на місце зіткнення. Велика вірогідність, що автомобіль «Subaru» їхав на зустрічній смузі руху. Щодо висновків №№ 122 та 123 показав, що особисто проводив огляд транспортних засобів в один день, ним було зроблено фотографії, які не зберігаються, також зробив акт огляду автомобілів. Зазначив, що зробив описку в висновку в частині назви шини. Підтвердив, що на фото 23, 25 у висновку це фотографії колеса «Ford». Для підготовки трьох висновків достатньо було надано матеріалів. Підтвердив свої висновки та їх правильність.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/7131-ІТ від 16.08.2023 встановлено, що наскрізні пошкодження (розгерметизація) шини переднього лівого колеса автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , утворилися в результаті впровадження в шину предметів (необов?язково гострих), сила контакту яких перевищує міцність каркасу шини. Пошкодження диска переднього лівого колеса автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , утворилися внаслідок дії ударного навантаження. Пошкодження переднього лівого колеса автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , утворилися внаслідок дії ударного навантаження в процесі розвитку ДТП.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 надав пояснення щодо висновку експерта №СЕ-19/103-23/7131-ІТ та показав, що на експертизі було колесо із диском. Слідчий робив демонтаж колеса, яке було належним чином упаковано та опечатано, при цьому він були присутнім. Ушкоджень на колесі до моменту ДТП не виявлено.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/7132-ІТ від 23.08.2023 встановлено, що наскрізні пошкодження (розгерметизація) шини переднього лівого колеса автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , утворилися в результаті впровадження в шину предметів (необов?язково гострих), сила контакту яких перевищує міцність каркасу шини. Пошкодження диска переднього лівого колеса автомобіля «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , утворилися внаслідок дії ударного навантаження. Пошкодження переднього лівого колеса автомобіля «Subaru Tribeca», p.н. НОМЕР_2 , утворилися внаслідок дії ударного навантаження в процесі розвитку ДТП.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 надав пояснення щодо висновку експерта №СЕ-19/103-23/7132-ІТ та показав, що на експертизу було надано переднє ліве колесо "Хенкок", опломбоване, як речовий доказ. Спершу до нього надійшла постанова слідчого, згодом він надіслав клопотання про витребування колеса. Колега ОСОБА_14 їздив на вилучення. У таблиці він зробив помилку щодо назви автомобіля. Пошкодження на колесі виникли саме у результаті ДТП. Ушкоджень на колесі до моменту ДТП не виявлено. Підтвердив висновок і його правильність.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №5154-Е від 26.05.2025, яка була призначена ухвалою суду від 09.12.2024, встановлено, що за обставин зазначених у наданих матеріалах кримінального провадження водії автомобілів «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_9 , та «Ford Focus», р.н. НОМЕР_6 , повинні були діяти у відповідності до вимог пунктів 2.3 б), 12.6 г), 12.9 6), 12.1, 13.1, 13.3, 12.3 та ч.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, а саме: повинні були бути уважними, стежити за дорожньою обстановкою та враховувати її під час руху, зокрема заокруглення дороги та мокрий стан дорожнього покриття, і вибирати таку швидкість руху в межах 90 км/год та прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і не перетинати дорожню розмітку 1.1 та не виїжджати на призначену для зустрічного руху смугу, під час зустрічного роз?їзду дотримувати безпечного інтервалу 1,7...1,8 м, а в момент виникнення небезпеки для руху (з технічної точки зору в момент об?єктивної можливості виявити виїзд зустрічного транспортного засобу на їх смугу руху), негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Згідно протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 06.02.2023 та 27.02.2023 у КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради та КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради слідчим вилучені медичні картки хворих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно висновку експерта №57 від 07.02.2023 встановлено, що у ОСОБА_16 було виявлено тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з лівобічним нижнім монопарезом. Таке тілесне ушкодження виникло в результаті контакту з тупим предметом, цілком можливо при ударі об облаштування салону автомобіля під час ДТП, в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, оскільки для його лікування знадобився час більше 6, але менше 21-ї доби. Поставлений діагноз: «Забій органів грудної клітки та черевної порожнини», при оцінці за ступенем тяжкості не враховується, так як не підтверджений будь-якими об?єктивними даними (п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Згідно висновку експерта №58 від 07.02.2023 встановлено, що у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, рана з підшкірною гематомою на потиличній ділянці голови, закрита травма грудної клітки у вигляді перелому 6-7 ребер зліва, множинні садна та поверхневі рана на передній черевній стінці в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, синці в ділянці лівого передпліччя та лівої кисті, лівої молочної залози. Комплекс таких тілесних ушкоджень виник в результаті контакту з тупими предметами (предметом), цілком можливо при ударі об облаштування салону автомобіля під час ДТП, в час вказаний в постанові та медичній документації, за ступенем тяжкості переломи ребер відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби, струс головного мозку та рана за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №91 від 27.02.2023 встановлено, що ОСОБА_7 отримав наступні ушкодження: важка політравма: важка черепно-мозкова травма, перелом кісток основи черепа, забій головного мозку важкого ступеню, інфаркт головного мозку; перелом верхньої та нижньої щелепи зліва; множинні забійні рани м`яких тканин обличчя; лівобічний пневмо-гемоторакс, злам 6-8 ребер зліва; уламкові злами верхньої третини лівої лопатки зі зміщенням; тупа травма живота - травматичний розрив діафрагми зліва, травматичний розрив селезінки, наявність крові в черевній порожнині, пошкодження брижі сигмоподібної кишки з гематомою заочеревинного простору зліва та брижі сигмоподібної кишки; перелом лівої плечової кістки, перелом обох кісток лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, цілком можливо від ударів об облаштування салону автомобіля при ДТП, за обставин та в час, що вказані в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку експерта №10 від 06.01.2023 встановлено, що в ОСОБА_3 виявлено садно на тильній поверхні основної фаланги 3-го пальця правої кисті. Таке тілесне ушкодження виникло в результаті контакту із тупим твердим предметом, цілком можливо від удару об облаштування салону автомобіля при ДТП, за обставин та в час, вказаних обстежуваним та в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засідання експерт ОСОБА_17 надала пояснення щодо висновку №58 та показала, що медичної документації для неї було достатньо щоб прийти до відповідних висновків, тілесні ушкодження у потерпілої утворилися саме внаслідок ДТП. Підтвердила свій висновок і його правильність.

Допитаний у судовому засідання експерт ОСОБА_18 надав пояснення щодо висновку №91 та показав, що медичної документації для нього було достатньо щоб прийти до відповідних висновків, тілесні ушкодження у потерпілого утворилися комплексно. Підтвердив свій висновок і його правильність.

Всі висновки експертиз є науково-обґрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі підстави і учасниками кримінального провадження. Такі висновки суд бере до уваги та оцінює в сукупності зі всіма доказами у справі.

Стороною захисту подано письмові докази, зокрема: копію адвокатського запиту на адресу Волинської обласної державної адміністрації, копію листа - відповіді з Волинської обласної військової адміністрації, копію листа відповіді з додатком від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області.

Згідно відповіді з додатком (проектом організації дорожнього руху автомобільної дороги Н-22 на ділянці км 77+000 - км 78+000) від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області від 11.03.2025 встановлено, що вище вказана ділянка автодороги Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне, відноситься до ІІ - технічної категорії, ширина проїзної частини - 7,5м, ширина лівої та правої смуги руху - по 3,75м кожна, ширина узбіччя - по 3,0м кожне, з них 0,5м - ширина укріпленого узбіччя. Поперечні похили проїзної частини становлять по 20%, узбіччя - 40%о. Допустима швидкість руху транспортних засобів на даній ділянці автодороги регулюється вимогами Правил дорожнього руху поза межами населених пунктів - 90 км/год. На ділянці автодороги Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне, в районі примикання місцевої автодороги С 030825, наявна крива в плані радіусом 400м на відрізку км 77+126 - км 77+385, а також наявна увігнута крива в поздовжньому профілі радіусом 6000м з ухилом на спуск 22,4% зі сторони м.Володимир, яка переходить у криву ухилом на підйом 36% по ходу напрямку дороги. Вказаною відповіддю підтверджується розміщення технічних засобів регулювання дорожнього руху - дорожніх знаків та розмітки, який залишається актуальним станом на 05.01.2025р.

За результатами оцінки кожного доказу та сукупності зібраних доказів, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час керування своїм автомобілем в порушення п.п. 2.3 (б), 8.5.1, 10.1 ПДР, змінивши напрямок руху у лівий бік, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 34.1.1 ПДР, яка поділяє транспортні потоки та яку відповідно до Правил дорожнього руху перетинати забороняється, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок зазначених дій пасажирам ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та та водію ОСОБА_7 спричинені відповідні тілесні ушкодження.

Отже, причиною настання суспільно небезпечних наслідків у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 є невиправданий маневр, який був здійснений обвинуваченим у конкретній дорожній ситуації, і між діянням останнього та наслідками є причинний зв`язок.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого, вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, зокрема висновками експертів, а також показаннями потерпілих та свідка, поясненнями експертів, які є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні. Така стратегія захисту, на думку суду, є нічим іншим, як способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

Окрім цього, подані стороною захисту письмові докази жодним чином не спростовують обставин, встановлених під час досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема і будь-яких порушень прав та свобод людини, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

У зазначеному кримінальному провадженні дотримано вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті у відповідності до вимог закону. Якщо у кримінальному провадженні відсутні прямі докази, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні ДТП, однак обставини кримінального правопорушення підтверджуються сукупністю інших належних і допустимих непрямих доказів, з якими не узгоджуються непослідовні версії обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, то сукупність таких непрямих доказів може бути покладена судом в основу обвинувачення особи.

Учасники судового розгляду не ставили питання про проведення повторного, одночасного допитів, вказаних вище осіб, в порядку ч.ч. 14, 15 ст.352 КПК України, при цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, як це передбачено ч.6 ст.22 КПК України.

Згідно з ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Сукупність досліджених доказів дала суду можливість поза розумним сумнівом спростовувати версію сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 в силу положень ст.89 КК України несудимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем несення військової служби.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин, думки потерпілих щодо суворої міри покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому основне покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.

З огляду на конкретні обставини справи, в суду відсутні достатні підстави для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Також суд призначає і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, внаслідок якого тілесні ушкодження фактично отримали три особи.

Окрім того, суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

На думку суду, саме таке покарання є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення.

Строк відбуття основного покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 подала цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальних збитків, відшкодування середнього заробітку, втраченого внаслідок втрати працездатності, моральної шкоди та витрат на правову допомогу (процесуальні витрати).

Представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 подала цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди та витрат на правову допомогу (процесуальні витрати).

Представник потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5, - адвокат ОСОБА_5 подала цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Вирішуючи цивільні позови суд виходить з наступного.

Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку передбаченому законом. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та моральну шкоду.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 2 ст.1195 ЦК України передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі -6700 гривень.

Враховуючи встановлений в судовому засіданні факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , отримання тілесних ушкоджень потерпілими та їхньою дитиною, а також те, що потерпілим завдано майнової шкоди діями обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема це доведено копіями довідки до акта огляду МСЕК, виписками з медичної картки хворого, лікарськими направленнями на обстеження, висновками лікарів, квитанціями про оплату відповідних послуг та придбання медикаментів, іншого та іншими письмовими доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, потерпілим такі збитки не відшкодовані, цивільні позови в частині стягнення майнової шкоди підлягають до задоволення за винятком стягнення вартості пошкодженого транспортного засобу та банківських комісій з огляду на наступне.

Розміри понесених матеріальних збитків потерпілими підтверджуються доданими до позовних заяв відповідними документами (накладною, рахунками, квитанціями, чеками, актом виконаних робіт, довідкою). З цих же документів встановлено наявність банківських комісій, які, на думку суду, не є збитками.

Обґрунтовуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення вартості пошкодженого транспортного засобу (5000 доларів США) вказано, що згідно висновку експерта автомобіль «Форд Фокус», р.н.з. НОМЕР_3 , пошкоджений, зазначені відповідні пошкодження. На думку представника позивача, такий автомобіль ремонтувати недоцільно, а середньоринкова вартість такого автомобіля на сайті АUТО.RІA становить 5000 доларів США, тому саме таку суму необхідно стягнути з цивільного відповідача.

Однак цивільним позивачем поза розумним сумнівом не доведено належними, допустимими та достатніми доказами (зокрема відповідними експертизами) те, що автомобіль фізично знищений, його ремонт є технічно неможливим або економічно необґрунтованим, витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість такого транспортного засобу до ДТП, не доведено реальну вартість матеріального збитку (втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі), а тому в цій частині позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 не підлягають до задоволення, оскільки вони ґрунтуються на виключно припущеннях.

Окрім того, так як потерпілий на момент вчинення ДТП офіційно не працював, а мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2023 року становила 6700 гривень, враховую принцип диспозитивності, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог (прохальної частини позову), а змін чи доповнень до позовної заяви подано не було, позовні вимоги в частині відшкодування середнього заробітку, втраченого внаслідок втрати працездатності, підлягають до задоволення в розмірі 80400 гривень, а не шляхом самостійного перерахування судом суми на дату проголошення вироку, що не позбавляє позивача права звернення до суду в порядку цивільного судочинства для стягнення відшкодування середнього заробітку, втраченого внаслідок втрати працездатності, за інший період.

Також, враховуючи те, що в судовому засіданні доведено те, що потерпілим діями обвинуваченого, завдано майнової шкоди, тому, на думку суду, очевидно завдано і моральної шкоди, яку обвинувачений не намагався відшкодувати чи принаймні вжити заходів для такого відшкодування, а отже цивільні позови в частині відшкодування завданої моральної шкоди є підставними.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 (справа №752/17832/14-ц), відповідно до якої, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим (цивільним позивачам), суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховує моральні та фізичні страждання останніх, кожного зокрема, від вчиненого кримінального правопорушення, фізичні та душевні страждання у зв`язку з тим, що був порушений нормальний спосіб життя цілої родини, необхідність лікування, реабілітації, тривалість страждань, з огляду на конкретні обставини ДТП та її наслідки, ступінь вини обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що цивільні позови в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення відповідно: цивільному позивачу ОСОБА_7 - 500000 гривень; цивільному позивачу ОСОБА_8 - 250000 гривень; цивільному позивачу ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 100000 гривень.

При визначенні співмірності стягнення моральної шкоди на користь потерпілих, суд приймає до уваги той факт, що з моменту події (05.01.2023) до моменту розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції (06.10.2025), обвинуваченим не було здійснено будь-яких дій щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим, хоча такою можливістю останній був наділений.

На думку суду, вказані суми моральної шкоди будуть достатніми, не будуть такими, які б сприяли до збагачення потерпілих, та будуть відповідати позиції, викладеній у вищезазначеному правовому висновку.

Звертає суд увагу і на той факт, що сторона захисту ніяким чином не обґрунтовувала безпідставність позовів.

Що стосується витрат потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на правову допомогу в розмірі 40000 гривень та 30000 гривень відповідно суд констатує наступне.

Згідно ст.118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг.

Така позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад постанови від 06.10.2022 у справі № 554/1940/20, провадження № 51-5524км21; від 02.11.2023 у справі 686/28824/21, провадження № 51-2059км23; від 18.12.2023 у справі 742/1995/21, провадження № 51-5836км23 тощо).

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що між потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_5 укладені відповідні договори про надання правової допомоги від 09.01.2023 та 17.03.2023. Згідно п. 2.2. вказаних договорів, клієнт зобов`язується оплатити послуги ОА «Дженерал Лігал Груп» на умовах цього договору. В п. 5.1. договорів вказано, що за надану правову допомогу, клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається додатковою угодою до договору.

У відповідних додаткових угодах до вищевказаних договорів вказано: 3 Сторони погодили, що вартість послуг виконавця становитиме 40000 гривень (для ОСОБА_7 ) та 30000 гривень (для ОСОБА_8 ); 4. Сторони погодили такий порядок розрахунків за дане замовлення: оплата за надані послуги здійснюється клієнтом протягом п`яти днів після набрання вироком законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що на момент проголошення вироку процесуальні витрати потерпілими не понесені і відсутнє будь-яке документальне підтвердження цього (таких витрат).

Враховуючи положення ст.ст. 91, 124 КПК України, вищенаведену судову практику Верховного Суду, суд відмовляє потерпілим в стягненні на їхню користь з обвинуваченого витрат на правову допомогу, про яку вказано в відповідних позовних заявах, в повному розмірі.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній - особисте зобов`язання, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 118, 124, 128, 129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної, моральної шкоди, середнього заробітку, втраченого внаслідок втрати працездатності, задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 323012 (триста двадцять три тисячі дванадцять) гривень 40 (сорок) копійок, моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень та середній заробіток, втрачений внаслідок втрати працездатності, в сумі 80400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень, а всього 903412 (дев`ятсот три тисячі чотириста дванадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю, а в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 808 (вісімсот вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок та моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, а всього 250808 (двісті п`ятдесят тисяч вісімсот вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - адвоката ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь малолітньої ОСОБА_16 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_8 , матеріальну шкоду в сумі 1951 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 12 (дванадцять) копійок та моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень, а всього 101951 (сто одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 12 (дванадцять) копійок.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2023 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- автомобіль марки «Subaru Tribeca», р.н. НОМЕР_2 , ліве колесо автомобіля «Subaru Tribeca», повернути ОСОБА_3 за належністю;

- автомобіль марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_3 , ліве колесо автомобіля «Ford Focus», повернути ОСОБА_7 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 54840 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий