Справа № 199/371/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_3 (далі Заявник) на бездіяльність посадових осіб слідчого слідчого відділу ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, за якою просить суд зобов`язати співробітників відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 232 КК України, за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 24.11.2025 № 1209/19.

Скарга обґрунтовується тим, що представник за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_4 , 03 грудня 2025 року (дата реєстрації) подав до ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровської області заяву про вчинення злочину, що 02 грудня поточного року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Товариство) звернувся до відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 232 КК України у зв`язку з тим, що у жовтні 2025 року в Регіональному офісі № 3 (в подальшому - РО) у м. Дніпрі ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (надалі - Товариство), були виявлені ознаки протизаконних дій, які вказують на порушення договірних умов між суб`єктами інформаційних відносин, а саме колишнім керівником РО у м. Дніпрі ОСОБА_5 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що призвело до економічних та репутаційних втрат Товариства.

Так, при проведенні попередньої перевірки в рамках службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 в порушення посадових інструкцій та зобов`язань щодо дотримання інформаційної безпеки Товариства, були вчинені свідомі діяння щодо привласнення/розголошення відомостей, які на законних підставах були віднесені Товариством до інформації із обмеженим доступом за категорією «Комерційна таємниця».

Передача персональних даних страхувальників до іншого страховика за такими страховими продуктами, як страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів у т.ч. за системою «Зелена картка» та добровільного страхування транспортних засобів «КАСКО», до яких, у зв`язку із службовою діяльністю мав доступ ОСОБА_5 , призвела до значних фінансових втрат Товариства, які за попередньою оцінкою становлять 2 388 962,42 грн.

При цьому, постійні клієнти «ПЗУ Україна» після закінчення строків дії договорів із Товариством, не усвідомлюючи, що до них телефонує вже звільнений із «ПЗУ Україна» директор РО у м. Дніпро ОСОБА_5 , були введені останнім в оману та без їхнього відома та згоди, саме за особистої ініціативи ОСОБА_5 , були застраховані в страховій компанії за його нинішнім місцем роботи.

Відповідно при перевірці співробітниками Управління безпеки первинних ознак викрадення інформації, були отримані достеменні підтвердження щодо протиправних дій ОСОБА_5 - так, під час виконання співробітницею РО ОСОБА_6 своїх службових обов`язків із використанням інформаційних систем Товариства було з`ясовано, що клієнти, які укладали угоди страхування в 2024 році в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» були зареєстровані в системі Моторного (транспортного) страхового бюро України вже як страхувальники СК «Українська страхова група», куди після звільнення перейшов працювати с Політикою інформаційної безпеки ПрАТ СК «ПЗУ Україна», затвердженої рішенням Правління від 17.12.2024 № 188/2024 та введеною в дію наказом ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 17.12.2024 № 164 закріплено, що персональні дані фізичних осіб та клієнтські бази застрахованих осіб є інформацією, яка віднесена Товариством до «Комерційної таємниці» та має бути відповідно захищена, як складова економічних показників Товариства. Умисне розголошення комерційної або професійної таємниці особою, якій вона стала відома у зв`язку з професійною чи службовою діяльністю, без згоди власника підлягає кримінальному переслідуванню.

На підставі зазначеного Товариство вважає, що дії громадянина ОСОБА_5 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 232 Кримінального кодексу України (Розголошення комерційної, банківської таємниці або професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках), що призвели до завдання Товариству істотної шкоди (упущена вигода), яка за попередньою оцінкою становить 2 388 962,42 грн.

Слідчий суддя врахував строки розгляду скарги, імеративновизначені КПК України, здійснив її розгляд за відсутності Заявника та прокурора, які були належним чином повідомленні про час, місце розгляду скарги.

Слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 25.04.2013, реєстраторами реєстру є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань. Підпунктом 1) пункту 3.1 цього ж положення визначено строки внесення відомостей до Реєстру, згідно якого заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вносять до реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України визначено обов`язок щодо прийняття та реєстрації заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію таких заяв та повідомлень.

Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути предметом оскарження слідчому судді з моменту отримання прокурором заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що розпочинає досудове провадження і до моменту закінчення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ 8.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 5.03.2019 за №223/33194, прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація. Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Відповідно до п.1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 25.04.2013, реєстраторами реєстру є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань. Підпунктом 1) пункту 3.1 цього ж положення визначено строки внесення відомостей до Реєстру, згідно якого заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вносять до реєстру у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Згаданий обов`язок слідчого не вимагає оцінки ним такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя також не уповноважений оцінювати фактичні обставини, зазначені у повідомленні скаржника, з огляду на стадію кримінального провадження.

Втім, слідчий суддя зазначає, що КПК України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у строки, визначені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Звісно, таке звернення до органу досудового розслідування повинне бути заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, щоби в слідчого виник обов`язок внести відомості до ЄРДР.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

В постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Окрім цього, слідчій суддя за результатами розгляду скарги може прийняти одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, зокрема, зобов`язати вчинити певну дію.

Проте, лише в особи, що має повноваження вносити відомості до ЄРДР, є дискреції зазначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 частини 5 ст. 214 КПК України).

Водночас, слід зазначити, що встановлення всіх обставин, що можуть свідчити про факт вчинення кримінальних правопорушень та містити ознаки, зазначеного в заяві складу кримінальних правопорушень, здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу кримінального правопорушення, КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 26 березня 2025 року, справа № 535/511/20, сталою судовою практикою визначено, що перевірити наявність або відсутність кваліфікуючої ознаки, як і складу злочину в цілому, можливо лише за результатом збирання доказів та їх оцінки під час досудового розслідування та судового розгляду.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з того, що наданими заявником доказами підтверджений факт того, що представник за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_4 , 02 грудня 2025 року подав до ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровської області заяву про вчинення злочину, в якій повідомлено можливе скоєння злочину.

Зазначена заява була отримана черговою частиною ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровської області 02 грудня 2025 року та зареєстрована за № 164290.

Згідно копії відповіді заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності від 23.12.2025, відомості про кримінальне провадження за вказаною заявою не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а натомість висновком, який міститься у відповіді було вирішено матеріали вважати розглянутими,обставини не містять ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, спірні правовідносини виникли між приватними особами та мають характер цивільно-правових відносини.

З огляду на викладене, суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Суд вважає обґрунтованими посилання представника ОСОБА_3 на порушення прав представника за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки заява останнього містила відомості про вчинення саме кримінального правопорушення і така заява на порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України була безпідставно не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порушене право, на яке вказує представник ОСОБА_4 підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до відповідного реєстру, тому, необхідно зобов`язати відповідну особу внести відомості до ЄРДР та реалізувати самостійно повноваження щодо визначення попередньої кваліфікації.

Керуючись ст. 303-306 КПК України,

П о с т а н о в и в:

Скаргу представника за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого слідчого відділу ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 232 КК України, за заявою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_4 , від 24.11.2025 № 1209/19, яку було зареєстровано ЄО № 47283 від 03.12.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.01.2026