У Х В А Л А

27 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000079 від 14.11.2025, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2025 року до слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000079 від 14.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій ділянці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, категорія земель землі житлової та громадської забудови, розміщена нежитлова нерухомість, яка має адресу: м. Кривий Ріг, вул. Збагачувальна (Кімівська), 1в, яка належить ОСОБА_5 і яка передана останнім в оренду ТОВ «ДС Профіт» для виробничих потреб.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру відомості про передачу вказаної земельної ділянки в оренду будь-яким фізичним чи юридичним особам відсутня.

Проведеним на підставі ухвали слідчого судді оглядом земельної ділянки за участі кваліфікованого інженера-геодезиста та судового експерта у будівельно-технічній сфері, встановлено, що на вказаній земельній ділянці, окрім нежитлової нерухомості, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та має поштову адресу, розміщено іншу споруду, загальною площею 290 кв.м, яка встановлена на бетонованій основі товщиною 35 см, та до якої прибудовано ще одну споруду площею 33 кв.м з навісом 20 кв.м. При цьому будь-яких дозвільних та правовстановлюючих документів на виявлені споруди під час огляду та згідно інформації з відкритих джерел виявлено не було.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 вживаються заходи, спрямовані на отримання земельної ділянки в користування, що, на думку слідчого, може свідчити про намір легалізувати незаконні дії із самовільного будівництва та уникнути відповідальності, а також є підстави вважати, що незаконне будівництво може продовжуватися.

24.11.2025 земельну ділянку з кадастровим номером :05:171:0016 визнано речовим доказом.

В обґрунтування накладення арешту на земельну ділянку слідчий зазначає про необхідність запобігання ризикам подальшої реєстрації права власності або користування на вказану земельну ділянку з метою уникнути кримінальної відповідальності, запобігання продовженню незаконного будівництва, а також з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна Криворізької міської ради майна на розгляд клопотання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовано клопотання, дійшов висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, у провадженні СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000079 від 14.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, відомості про яке внесені на підставі матеріалів УСБУ щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, категорія земель землі житлової та громадської забудови, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради, на якій самовільно збудовано нежитлове приміщення на самовільно зайнятій земельній ділянці (а.с. 5-7).

Згідно із витягом з Державного кадастрового реєстру земельна ділянка з кадастровим номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, перебуває у власності Криворізької міської ради, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, категорія земель землі житлової та громадської забудови, наявна інформація щодо наявності проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни їх цільового призначення, 28.08.2025. Наявні обмеження у використанні земельної ділянки, у зв`язку із охоронними зонами навколо (уздовж) об`єкта транспорту, енергетичної системи, інженерних комунікацій, (а.с. 8-11).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будівля - бокс № 2 «К», загальною площею 300 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с. 12-13).

Відповідно до переліку заявників, яким надається дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування, який є додатком до рішення міської ради 27.08.2025 № 3945, ОСОБА_5 наданий такий дозвіл на розробку проекту щодо розміщення існуючої будівлі боксу № 2 (К) за адресою: вул. Збагачувальна, 1В в Інгулецькому районі, орієнтовна площа земельної ділянки 0,3944 га (а.с. 14-17).

Згідно з копією протоколу огляду земельної ділянки від 24.11.2025 з фототаблицею, проведеного слідчим СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі інженера-геодезиста та судового експерта, оперуповноважених УСБУ в Дніпропетровській області, а також за участю власника (користувача) ТОВ «ПС Профіт», встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:171:0016, яка розташована в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу по вулиці Збагачувальна, площею 0,3944 га, огороджена по периметру бетонним парканом, висотою 2 метри з колючим дротом по верху, вхід на територію здійснюється через металеві ворота. При огляді виявлено, у тому числі споруду формою ангару, встановлену на ділянці з бетонної основи площею 280 кв.м, споруду № 2 прямокутної форми з профнастилу, прибудовану з правої сторони до споруди № 1, площею 33 кв.м, та з навісом площею 20 кв.м (а.с. 18-25).

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровими номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради, визнано речовим доказом (а.с. 26-27).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одним з основних безпосередніх об`єктів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, є право власності на землю (право володіння, розпорядження і користування землею).

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, виступає конкретна земельна ділянка, під якою треба розуміти частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Самовільне зайняття ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки.

Отже, кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 197-1 КК України це кримінальне правопорушення з матеріальним складом, оскільки кримінальна відповідальність наступає, якщо при наявності самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

З матеріалів клопотання встановлено, що земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності Криворізької міської ради, не передана в користування (оренда тощо), відповідні правовстановлюючі документи та дозволи відсутні і на цій ділянці санкціонованим оглядом виявлені самовільні споруди.

Завданням кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і за ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради, є предметом злочину; зберегла сліди злочину, які підтверджують обставини та спосіб вчинення злочину у вигляді споруд і будівель без відповідних правовстановлюючих документів на них, що може бути результатом злочинної діяльності, відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

З метою виконання завдань кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують тимчасове обмеження користування вищезазначеною земельною ділянкою, комунальної форми власності, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до пошкодження, псування, використання, перетворення майна, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту в частині заборони користування земельною ділянкою є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

На думку слідчого судді, арешт земельної ділянки із забороною її користування є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання її як доказу у кримінальному провадженні. При цьому враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.

Щодо накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження, слідчий суддя вважає, що з урахуванням державної/комунальної форми власності земельної ділянки, а також враховуючи наведені у клопотанні обставини щодо підготовки земельної ділянки для оформлення її виведення у встановленому законом порядку, заборона відчуження та розпорядження земельною ділянкою перешкоджатиме юридичному її оформленню, а отже неправомірно обмежуватиме право Криворізької міської ради як її власника, тоді як заборона користування земельною ділянкою до оформлення належним чином відповідного речового права, зможе запобігти безпідставному її використанню без правовстановлюючих документів, а тому в частині клопотання щодо заборони відчуження та розпорядження слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 98, 132, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0000079 від 14.11.2025, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:171:0016, площею 0,3944 гектари, яка перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради, заборонивши користування вказаним майном без відповідних правовстановлюючих документів.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1