ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/15/20 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2026/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.137 КК України
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого -ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняз а апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2025 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ууродженець с. Сезенків Баришівського району Київської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працював вчителем Шевелівського НВК "Загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" Балаклійської районної ради Харківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживав у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 137 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від покарання за ч. 2 ст. 137 КК України у зв`язку із закінченням строків

Цим же рішенням суду розв`язаний цивільний позов, вирішена доля процесуальних витрат.

Згідно вироку, з 01 березня 2018 року ОСОБА_8 працював на посаді вчителя предмету "Захист Вітчизни" Шевелівського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Балаклійської районної ради Харківської області.

05 березня 2019 року близько 10:40 години, діючи всупереч вимогам статті 14 Закону України "Про охорону праці", відповідно до якої працівник зобов`язаний, зокрема, знати та виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, не дотримуючись вимог пункту 6 розділу IV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017, № 1669, яким передбачено, що учитель є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу, учитель проводить інструктажі із здобувачами освіти, внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх здобувачів освіти під час освітнього процесу, діючи з необережністю у формі кримінальної протиправної недбалості, ОСОБА_8 , не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в коридорному приміщенні Шевелівського НВК "Загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Балаклійської районної ради Харківської області, що розташований за адресою: Харківська область, Балаклійський (нині Ізюмський) район, с. Шевелівка, вул. Центральна, 1, під час відпрацювання прийомів самозахисту від нападу зі зброєю (ножем) з учнями 11-го класу на уроці "Захист Вітчизни", не забезпечив безпечне проведення прийомів самозахисту з неповнолітнім учнем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не провів інструктаж з учнями щодо дотримання вимог під час проведення занять з відпрацювання прийомів самооборони, перед проведенням прийому не довів до учнів, в тому числі до неповнолітнього ОСОБА_9 , яким чином він повинен був діяти в даній ситуації, та виконав такі дії під час проведення прийому самозахисту (викручування руки) з учнем ОСОБА_9 , які призвели до втрати рівноваги останнім, коли він намагався уникнути больових відчуттів, та отримання ним тілесних ушкоджень.

Цими діями неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою стійкої втрати загальної працездатності менш як на одну третину у вигляді закритої травми правого колінного суглобу у вигляді: пошкодження колатеральних зв`язок 1-2 ступеню, субхондральне пошкодження латерального виростку правої стегнової кістки, латеральний підвивих правого наколінника, реактивний синовіт, пошкодження сухожилку медіального широкого м`язу правого стегна; ускладнена кінцевою посттравматичною контрактурою правого колінного суглобу у вигляді порушення функції правого колінного суглобу легкого ступеню помірного вираження: згинання 80 градусів та розгинання 175 градусів (норма згинання 30-40; розгинання 180 градусів), та больового синдрому.

Таким чином, невиконання вчителем ОСОБА_8 вимог пункту 6 розділу IV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти перебуває в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку із неповнолітнім ОСОБА_9 , якому було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою стійкої втрати загальної працездатності менш як на одну третину, що є іншими тяжкими наслідками.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати повністю та ухвалити виправдувальний вирок.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження стосовно нього, відмовивши в задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити свої апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, якщо не доведено, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повністю дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом положень статей 84, 85, 86, 87 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінив кожний із доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обґрунтовуючи встановлені фактичні обставини суд першої інстанції послався на показання свідків та документи, якими у повному обсязі підтверджуються встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 дій спрямованих на неналежне виконання професійних обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в суді першої інстанції не визнав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не дивлячись на вищезазначену обставину, належним чином оцінив та дослідив всі надані докази по справі і наведені у вироку, які не викликають сумніву у тому, що висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів розцінює позицію апелянтів такою, як спосіб уникнути обвинуваченим відповідальності за скоєне.

Так, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини підтверджується наступними даними, отриманими:

- з наказу директора Шевелівського НВК НВК "Загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Балаклійської районної ради Харківської області № 06-К від 28.02.2018 ОСОБА_8 було прийнято вчителем предмету "Захист Вітчизни" з 01.03.2018 з тижневим навантаженням 4 години. Підстава наказу - заява ОСОБА_8 (т. 4 а. с. 214);

- з протоколу слідчого експерименту від 26.11.2019 (т. 4 а. с. 224-229);

- з протоколу слідчого експерименту від 19.03.2019 (т. 4 а. с. 191);

- з протоколу слідчого експерименту від 12.03.2019 (т. 4 а. с. 193-195);

- з протоколу слідчого експерименту від 12.03.2019 (т. 4 а. с. 208-210);

- з протоколів слідчого експерименту від 12.03.2019(т. 4 а. с. 200-204, 205-207)

- зі звернення законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 11.03.2019 до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області (т. 4 а. с. 185);

- з довідки КНП "Балаклійська центральна клінічна районна лікарня" Балаклійської районної ради Харківської області від 05.03.2019 (т. 4 а. с. 186);

- з протоколу огляду місця події від 12.03.2019 з фототаблицею (т. 4 а. с. 187, 188);

- з висновків судово-медичної експертизи № 12-14/95-БЛ/19 від 26.04.2019, додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/99-БЛ/19 від 26.04.2019 та додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/466-БЛ/19 від 28.11.2019 (т. 4 а. с. 197-199, 211-213, 231, 232).

- з висновку експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 13065 від 26.09.2019 (т. 4 а. с. 218-223, т. 6 а. с. 152).

Крім того, вказані обставини як узгоджуються між собою так і повністю підтверджуються показаннями самого потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які безпосередньо допитані в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що невизнання обвинуваченим своєї вини - це спроба ввести суд в оману та в подальшому уникнути покарання.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Апеляційні доводи сторони захисту щодо наявності суперечливих доказів та висновків суду, не знайшли свого підтвердження під час перевірки в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи сторони захисту, апеляційний суд вважає, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді