ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 01.12.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого вишу освіту, одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючий непрацездатних осіб на утриманні, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

28.11.2025, приблизно о 22 год. 15 хв., ОСОБА_2 перебував біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , коли у зазначений час з вказаного під`їзду вийшла ОСОБА_4 . На ґрунті словесної суперечки, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 раптово виник злочинний прямий умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний, прямий умисел, перебуваючи у вказаному місці га у вказаний час, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- зебезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись в безпосередній близькості до ОСОБА_4 , своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар по голові останній, з лівої сторони по вуху. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_2 своїми обома руками схопив ОСОБА_4 за верхні передпліччя обох рук та штовхнув в правий бік після чого остання впала за землю.

В результаті своїх дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді десяти синців - голови, тулубу, кінцівок, що спричинені від не менш десять травматичних впливів тупого, твердого предмету.

За своїм характером нанесені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, згідно до п.2.3.5 -Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», стверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Умисні дії ОСОБА_2 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України- умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_4 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без її участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується 01.12.2025 р від ОСОБА_4 ; акт судово-медичного дослідження (обстеження) №3550 від 01.12.2025 р, яким зазначено, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: десять синців-голови, тулубу, кінцівок, що спричинені від не менш десять синців- голови, тулубу, кінцівок, що спричинені від не менш десять травматичних впливів тупого (тупих) твердого предмету (предметів), можливо рукою нападника, в термін, на який вказує обстеження, тобто 28.11.2025 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п.2,3,5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р.№6.; протокол допиту потерпілого від 04.12.2025 р., відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила, що 28.11.2025 приблизно о 22 год 25 хв. вона перебувала вдома за вищевказаною адресою коли до квартири зайшла старша донька ОСОБА_6 яка мала налякане обличчя, поцарапану шию, синець під оком та на шиї, розхристане волосся та не могла нормально пояснити що саме з нею трапилося, у зв`язку з чим ОСОБА_4 разом зі своєю донькою вийшли на вулицю. Біля під`їзду зустріли сусідку з їх будинку з квартири АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_7 та її чоловіка на ім`я ОСОБА_8 . ОСОБА_4 спустилась сходами біля під`їзду та зупинилась, її донька ОСОБА_6 стояла на сходах біля входу в під`їзд, не встигла ОСОБА_4 завершити своє питання до них, як ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_4 та вдарив своєю правою рукою стиснутою в кулак її по голові з лівої сторони по вуху, після чого сильно схопив її своїми обома руками за її верхнє праве та ліве передпліччя рук та сильно штовхнув в правий бік, так, що ОСОБА_4 не встояла на ногах та впала на землю, після чого ОСОБА_4 побачила, як обвинувачений ОСОБА_8 почав бігти до під`їзду , де стояла її донька ОСОБА_6 . ОСОБА_8 схопив ОСОБА_9 за ліву ногу, вона вирвалась та побігла далі в квартиру. Після чого, вони на місце події викликали поліцію.; протокол проведення слідчого експерименту від 04.12.2025 р. з додатком фото таблицею, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_4 розповіла та показала механізм обставини скоєння кримінального правопорушення.; протокол допиту неповнолітнього свідка (за участю психолога ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_4 ) яка зазначила, що 28.11.2025 р. приблизно о 22 год.30 хв. знаходячись вдома, вийшли з мамою ОСОБА_4 на вулиці аби розібратися з тим, що сусідка з кв. АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Вийшовши з під`їзду мати була перед своєю донькою, донька стояла позаду. До її мами ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_8 та своєю правою рукою стиснутою в кулак, вдарив маму по голові з лівої сторони по вуху, після чого схопив маму своїми руками та штовхнув її, після чого вона впала. Надалі ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_11 , яка побігла в під`їзд та почала кликати тата.; висновок експерта №3715е від 15.12.2025 р., яким зазначено, що у ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, що є небезпечними для життя. Різноплощинне розташування встановлених тілесних ушкоджень виключає можливість їх виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 04.12.2025, за участю потерпілої ОСОБА_4 ; допит неповнолітнього свідка ОСОБА_12 (за участю психолога ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_13 ), яка під час допиту зазначила, що бачила, як чоловік наніс удар по голові ОСОБА_4 , а потім схопив її руками та штовхнув, у зв`язку з чим, вона впала. Надалі він побіг до ОСОБА_6 , яка почала бігти сходами вверх.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, маючий на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1