Справа № 295/7446/25
Провадження № 1-кс/0274/1873/25
У Х В А Л А

Іменем України

16.12.2025 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР -

в с т а н о в и в :

03.06.2025 р. ОСОБА_3 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із скаргою на бездіяльність Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27.11.2025 р. матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 направлено для судового розгляду до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Скаргу відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 05.12.2025 р. передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Згідно вимог скарги ОСОБА_3 просить зобов`язати Житомирську окружну прокуратуру внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями Корольовського районного суду м. Житомира: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , керівником обласної прокуратури, керівником п"ятого слідчого відділу м. Чернівці слідчим ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28, 33, 111, 161, 255, 256, 364, 366, 374, 382, 396 КК України. Вручити йому витяг з ЄРДР та пам"ятку потерпілого.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 31.05.2025 р. ОСОБА_3 подав електронну заяву до Житомирської окружної прокуратури про вчинення суддями Корольовського районного суду м. Житомира: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , керівником обласної прокуратури, керівником п"ятого слідчого відділу м. Чернівці слідчим ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28, 33, 111, 161, 255, 256, 364, 366, 374, 382, 396 КК України. Станом на 02.06.2025 р. він не отримав ні виписки з ЄРДР, ні пам`ятки потерпілого. Вказаною бездіяльністю прокуратури порушено права ОСОБА_3 як потерпілого.

У судове засідання учасники судового провадження не з"явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися у встановленому законом порядку.

Особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про розгляд справи, у судові засідання призначені на 11.12.2025 р. та 16.12.2025 р. не з"являвся, про причини неявки не повідомив, заяви до слідчого судді про відкладення розгляду його скарги у судовому засіданні, зокрема 16.12.2025 р. не направив.

Уповноважена особа Житомирської окружної прокуратури в судове засідання не з`явилася. На адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за відсутності прокурора. Просила відмовити у задоволенні скарги. ЇЇ неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, ознайомившись зі змістом скарги, доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Верховний Суд у складі Касаційного кримінального суду у постанові від 24.09.2019 р. у справі №755/10138/16-к сформулював висновок про те, що багаторазове відкладення судових засідань через неявку захисника та засудженого свідчить про наявність у діях таких осіб зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу.

Верховний Суд у складі Касаційного кримінального суду в ухвалі від 30.05.2018 р. у справі № 676/7346/15-к зазначив, що хоча у КПК не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Слідчий суддя зазначає, що він не має інструментів впливу на особу, яка подала скаргу, які б зобов`язали останню прибути до суду.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 неодноразово викликався на розгляд скарги, однак в жодне судове засідання не прибув, через що розгляд скарги відкладався неодноразово, слід дійти висновку, що такі дії ОСОБА_3 мають ознаки зловживання ним процесуальними правами, у зв`язку з чим, а також задля дотримання розумних строків розгляду цієї скарги, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення […].

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

До скарги ОСОБА_3 долучив роздруківку заяви від 31.05.2025 р., у якій зазначено, що 02.06.2025 р. о 17:52 год ним направлено із електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту Богунського районного суду заяву про вчинення злочинів, у якій ОСОБА_3 просив внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями Корольовського районного суду м. Житомира: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , керівником обласної прокуратури, керівником п"ятого слідчого відділу м. Чернівці слідчим ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28, 33, 111, 161, 255, 256, 364, 366, 374, 382, 396 КК України. У роздруківці заяви також вказано "2 долучених файла".

Проте з долучених матеріалів скарги встановлено, що заяви про злочин із доказами її отримання Житомирською окружною прокуратурою ОСОБА_3 до скарги не долучив.

Зазначене у заяві «кому: "misto" https://mail.google.com/mail/u/0/images/cleardot.gif» не є доказом її належного надіслання на електронну пошту Житомирської окружної прокуратури.

Натомість містяться відомості про її направлення на електронну пошту Богунського районного суду: .

Однією із загальних засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

За положеннями чч. 1-3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, як випливає із наведених норм процесуального закону, слідчий суддя із власної ініціативи не наділений правом самостійно збирати докази, в тому числі і матеріали на обґрунтування доводів скарги.

Ненадання ОСОБА_3 доказів належного направлення та отримання Житомирською окружною прокуратурою заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не дає слідчому судді можливості встановити протиправність уповноважених осіб вказаної прокуратури на внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 р. у справі № 556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, вноситься до ЄРДР.

Зі змісту тексту наведеної в скарзі заяви про злочин вбачається, що остання не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на фактичних даних. Самих лише тверджень заявника про вчинення кримінальних правопорушень, викладених у скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, які в поданій заяві відсутні.

Враховуючи викладене вище, а також неявку особи, що подала скаргу, відсутність заяви останнього про причини неявки чи розгляд скарги у його відсутність, розцінюється слідчим суддею як небажання підтримати викладені у скарзі обставини і доводи, що дає підстави для відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1