Справа № 303/869/26
Провадження № 1-кс/303/133/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2026 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 04.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 03.02.2026 року близько 17 год. 15 хв. у м.Мукачево на автодорозі М-06 Київ Чоп, поблизу торговельного комплексу «Епіцентр», було зупинено автомобіль ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з деревиною.

Під час перевірки законності перевезення лісо продукції водій не надав жодних транспортних чи супровідних документів, що підтверджують походження та законність придбання деревини, та відмовився від надання пояснень, скориставшись правом передбаченим ст. 63 Конституції України. У зв`язку з цим транспортний засіб та вантаж деревини, яка знаходилась в кузові даного автомобіля було вилучено.

За даним фактом 04.02.2026 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 04.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_2 ;

Враховуючи те, що вилучений автомобіль ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , з лісопродукцією деревиною, ймовірно порід бук та ясен, є предметом вчинення кримінального правопорушення та потребує проведення ряду експертиз, а також перевірки на причетність до злочинів, скоєних на обслуговуваній території Мукачівського РУП протягом січнялютого 2026 року, за якими відкрито аналогічні кримінальні провадження за фактами незаконної порубки лісу, у ході проведення слідчих дій виникає необхідність у збереженні речових доказів.

Зазначене майно потребує проведення відповідних експертиз та встановлення всіх обставин справи, що має суттєве значення для кримінального провадження і може бути використане як речовий доказ, у зв`язку з чим слідчий просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , заявлене клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що транспортний засіб ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , він узяв у користування у свого знайомого з метою перевезення деревини гр. ОСОБА_8 . Зазначений транспортний засіб належить ОСОБА_7 . Також у судовому засіданні ОСОБА_4 надав товарно-транспортні накладні серії ЛАГ № Ш8071 від 20.01.2026 року та серії ЛАГ № Ш80071 від 20.01.2026 року, та щоденник приймання деревини від заготівлі № ЛА-9 від 29.12.2025 року, в якому зазначено деревину у кількості 3 штуки загальним об`ємом 5,000 м?. Прохав не накладати арешт на транспортний засіб, та відмовити у задоволенні клопотання.

Оцінюючи надані пояснення та докази в матеріалах клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: 1) збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є, в тому числі, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись даними предметами існує ризик зміни чи знищення доказів, слідів злочину та неможливості використання зазначених речей та інформації, яка в них міститься в якості доказів.

З матеріалів доданих до клопотання документів, вбачається, що у провадженні Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000121 від 04.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом незаконного порубу деревини з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.246 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що транспортний засіб ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , який не є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог статей 98, 170, 173 КПК України, арешт майна допускається лише за наявності достатніх підстав вважати, що таке майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягає спеціальній конфіскації або необхідне для забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

Разом з тим органом досудового розслідування не доведено, що зазначений транспортний засіб був безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення або підлягає спеціальній конфіскації.

Сам по собі факт використання транспортного засобу для перевезення деревини не свідчить про його належність до речових доказів та не є достатньою підставою для обмеження права власності третьої особи.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту на транспортний засіб ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події 03.02.2026 року разом із деревиною, ймовірно породи бук та ясен, під керуванням водія ОСОБА_4 , оскільки зазначений транспортний засіб належить третій особі, не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не визнається знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не підлягає спеціальній конфіскації, а накладення арешту на нього буде непропорційним втручанням у право власності.

Водночас деревина, згідно з товарно-транспортною накладною наданою ОСОБА_4 , у кількості 3 (трьох) штук загальним об`ємом 5,000 м? має безпосередній зв`язок із предметом кримінального правопорушення, розпочатого за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання чи збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись 167 ст. 170-173 КПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 04.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час огляду місця події 03.02.2026 року, а саме: деревину, ймовірно породи бук та ясен, загальним об`ємом 5,000 м?, яка знаходилась у кузові транспортного засобу ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою її збереження від відчуження та знищення, а також для проведення подальшого огляду за участю експерта та відповідних експертиз.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_9