1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1406/25 1-кп/335/615/2025
24 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, тимчасово не працевлаштована, не заміжня, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України,
В провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_4 , перебуваючи у період з травня 2017 року по жовтень 2019 року на посаді головного бухгалтера КС «ЮК «Демос» (код 33210627) та знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 177, склала завідомо неправдиві офіційні документи, підготовлені іншими службовими особами кредитної спілки, які підписала у графі «головний бухгалтер» без наміру відображення бухгалтерської операції у господарській діяльності КС «Демос», а саме:
- 01.08.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 46 від 01.08.2017 про отримання від ОСОБА_6 коштів в сумі 7392,72 доларів США;
- 08.08.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 65 від 08.08.2017 про отримання від ОСОБА_6 коштів в сумі 1000 доларів США;
- 05.10.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 226 від 05.10.2017 про отримання від ОСОБА_6 коштів в сумі 1016,01 доларів США;
- 21.10.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 364 від 21.10.2017 про отримання від ОСОБА_7 коштів в сумі 25 000 євро;
- 21.10.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 365 від 21.10.2017 про отримання від ОСОБА_7 коштів в сумі 55 000 доларів США;
- 21.11.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 444 від 21.11.2017 про отримання від ОСОБА_8 коштів в сумі 20 000 грн;
- 11.12.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 507 від 11.12.2017 про отримання від ОСОБА_7 коштів в сумі 25 000 доларів США;
- 18.12.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 531 від 18.12.2017 про отримання від ОСОБА_9 коштів в сумі 10 000 грн;
- 18.12.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 532 від 18.12.2017 про отримання від ОСОБА_8 коштів в сумі 40 000 грн;
- 19.12.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 535 від 19.12.2017 про отримання від ОСОБА_10 коштів в сумі 6000 доларів США;
- 28.12.2017 квитанції до прибуткового касового ордеру № 564 від 28.12.2017 про отримання від ОСОБА_8 коштів в сумі 10 000 грн;
- 19.01.2018 квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 19.01.2018 про отримання від ОСОБА_8 коштів в сумі 10 000 грн;
- 19.01.2018 квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 19.01.2018 про отримання від ОСОБА_9 коштів в сумі 10 000 грн;
- 01.02.2018 квитанції до прибуткового касового ордеру № 46 від 01.02.2018 про отримання від ОСОБА_6 коштів в сумі 1194,06 доларів США;
- 02.03.2018 квитанції до прибуткового касового ордеру № 139 від 02.03.2018 про отримання від ОСОБА_6 коштів в сумі 1091,05 доларів США.
Внаслідок складання зазначених завідомо неправдивих офіційних документів службовими особами КС «ЮК Демос» було спричинено тяжкі наслідки у виді майнової шкоди ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в сумі, яка у більше двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 366 КК України як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки.
06.11.2025 через систему «Електронний суд» від захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, визначених ст. 49 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що згідно обвинувального акту останній епізод злочинної діяльності, скоєний ОСОБА_4 датований 02.03.2018. Досудове слідство у кримінальному провадженні зупинялось 26.06.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України в зв`язку з розшуком підозрюваною ОСОБА_4 10.02.2025 досудове слідство у кримінальному провадженні поновлено. Редакція ст. 366 ч. 2 КК України (чинної на 01.07.2020) передбачала покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 4 чт. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Щодо обчислення строків: з 02.03.2018 по 26.06.2022 пройшло 4 роки 3 місяці та 24 дні. З 10.02.2025 по 16.10.2025 включно - ще 8 місяців та 6 днів, тобто станом на 16.10.2025 пройшло 5 років з часу вчинення кримінального правопорушення. За таких підстав, станом на подачу цього клопотання закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК України та кримінальне справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
У судовому засіданні 10.11.2025 обвинувачена та її захисник підтримали подане 06.11.2025 клопотання про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні 24.11.2025 обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник підтримали подане 06.11.2025 клопотання.
У судовому засіданні 24.11.2025 прокурор, після надання їй часу для ознайомлення з клопотанням, не заперечила проти його задоволення.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.
За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до обвинувального акту, який надійшов до Вознесенівського (на момент надходження обвинувального акту Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя 13.02.2025 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 366 КК України, а саме складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки. Дата вчинення останнього епізоду 02.03.2018.
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Згідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх сплив. Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальне провадження щодо цієї особи.
Отже суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
В постанові ВП ВС від 2 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) зазначила, що на її переконання, реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.
Підхід, за якого сам лише факт ухилення підозрюваного, обвинуваченого від досудового розслідування або суду повністю нівелює диференційовані строки давності, означає, що продовження злочинної діяльності тягне кращі правові наслідки, ніж перебування в розшуку. Вчинення особою в межах передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України строку нового злочину не нівелює диференційованого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за попередній злочин. У цьому разі строк давності переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину. Тобто диференційований строк не замінюється на загальний, більш обтяжливий для особи, а лише відтерміновується його початок.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Враховуючи, що з моменту вчинення вище вказаних кримінальних правопорушень минули диференційовані у ч.1 ст.49 КК України строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та з огляду на викладене, враховуючи обмеження строкiв строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують закінчення строків давностi за раніше вчинені злочини, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України (чинної до 01.07.2020), підлягає задоволенню, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України та закрити щодо нього кримінальні провадження.
Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_4 наполягала на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
При вирішення питання про закриття справи суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.
Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
З огляду на викладене процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376 КПК України, суд
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1