Провадження № 1-кп/742/692/25
Єдиний унікальний № 742/5531/25
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 та законного представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 , провівши підготовче судове засідання матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000220 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дубовий Гай Прилуцького району Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 .

Свою заяву мотивують тим, що прокурор ОСОБА_3 допускає зловживання своїми процесуальними правами та повноваженнями, допускає порушення процесуальних норм під час досудового розслідування та належним чином не реагує на їх порушення дізнавачем, тому відповідно не є гарантом законності та сам стає джерелом незаконності. Зокрема, прокурор не перевірив достовірність наслідків від дій підозрюваної, перешкоджав стороні захисту реалізовувати свої права, зокрема, не забезпечив проведення слідчих дій за ініціативою захисту та відмовив у відповідному клопотанні, перешкоджав оскарженню такої відмови, не виконав вимоги ст. 301 КПК України, а саме не ознайомив з усіма матеріалами провадження. Такі дії прокурора як повідомлення особі про підозру та публічне підтримання обвинувачення, які ґрунтуються на недостовірних та недопустимих доказах, порушення самим прокурором загальних засад кримінального провадження, а також приховування доказів та вибіркове відкриття матеріалів кримінального провадження, ставлять під сумнів його неупередженість. Допустивши порушення процесуальних норм на стадії досудового розслідування та погодивши повідомлення про підозру з такими порушеннями, прокурор по суті ініціює несправедливий процес притягнення особи до кримінальної відповідальності, після чого прокурор стає упередженим та залежним від своїх попередніх рішень (зокрема, погодження підозри), оскільки у подальшому ним буде керувати бажання за будь-яку ціну довести винуватість особи, притягнення до кримінальної відповідальності якої він ініціював, а не принципи законності та верховенства права.

Обвинувачена подану заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Прокурор проти заявлено відводу заперечив, вважає, що заява захисника обвинуваченої є такою, що не підлягає задоволенню через необґрунтованість та безпідставність. Вказав, що дійсно, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження стороною захисту подавалось клопотання дізнавачу про проведення слідчих дій. Дані клопотання були розглянуті дізнавачем, та відмовлено в їх задоволенні. Відповідні постанови оскаржувалися захисником слідчому судді та були предметом розгляду в апеляційному суді.

Представник потерпілого та законного представника потерпілого адвокат ОСОБА_6 з приводу поданої заяви про відвід заперечила. Вказала, що в ході досудового розслідування прокурором вживались заходи з приводу встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Підстави для відводу прокурора визначені ст.77 КПК України.

Відповідно до вищевказаної норми прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Законом України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які посилається сторона захисту у судовому засіданні, не доводять упередженості та зацікавленості прокурора.

Проаналізувавши пояснення захисника обвинуваченої, суд дійшов висновку, що всі вищенаведені підстави для відводу прокурора полягають у незгоді з процесуальними рішеннями прокурора.

Наявність заінтересованості прокурора ОСОБА_3 у результатах кримінального провадження, як і наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, судом не встановлені.

За таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволення, оскільки є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.37, 77, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9