УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000020 від 14.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 відповідно до контракту від 05.08.2019, який укладено з Управлінням транспорту і зв`язку виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі Управління), у період з 09.09.2019 по 08.09.2024 призначений на посаду директора Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради (далі КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР), а в подальшому згідно з контрактом від 09.09.2024, який укладено з Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради (далі Департамент) призначений на посаду директора КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, у період з 09.09.2024 по 08.09.2025.

Відповідно до п. 1 розділу «Загальні положення» вищевказаних контрактів керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством на праві господарського відання комунального майна.

Згідно з п. 3 розділу «Загальні положення» зазначених контрактів, керівник є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства та іншими нормативними документами.

Відповідно до п. 6 розділу «Права та обов`язки сторін» вказаних контрактів, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законом, статутом Підприємства та контрактами.

Згідно з пп. 6.1. п. 6 розділу «Права та обов`язки сторін» наведених вище контрактів, керівник забезпечує складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства на кожний наступний рік і подає його для затвердження або погодження Управлінню, Департаменту, з яким укладено контракт.

Відповідно до пп. 6.3. п. 6 розділу «Права та обов`язки сторін» вищезазначених контрактів, керівник забезпечує виконання затвердженого річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства.

Згідно з п. 7 розділу «Права та обов`язки сторін» вказаних контрактів, керівник зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна та прибутку, а також майнового стану підприємства.

Відповідно до пп. 1.2. п. 1 «Загальні положення» Статутів КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, затверджених рішеннями Рівненської міської ради від 08.12.2023 № 4199, від 14.03.2024 № 4624, від 24.12.2024 № 5894 (далі - Статутів), Підприємство засноване на комунальній власності Рівненської міської територіальної громади; засновником та власником Підприємства є Рівненська міська територіальна громада в особі Рівненської міської ради; органом управління Підприємства є Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради.

Згідно з пп. 5.2. п. 5 «Права та обов`язки підприємства» Статутів, Підприємство зобов`язане забезпечувати поставку продукції та виконання робіт і послуг відповідно до контракту із Засновником (Власником) і укладених договорів.

Відповідно до пп. 6.4. п. 6 «Управління підприємством» Статутів, поточне (оперативне) управління Підприємством здійснює його директор, який згідно зі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначається та звільняється міським головою та працює на контрактній основі.

Згідно з пп. 6.5. п. 6 «Управління підприємством» Статутів, директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком віднесених законодавством та Статутом до компетенції Засновника чи інших органів управління.

Відповідно до пп. 6.7. п. 6 «Управління підприємством» Статутів, директор Підприємства:

- несе відповідальність за формування і виконання фінансового плану і плану розвитку Підприємства, результати господарської діяльності Підприємства, виконання показників ефективності діяльності Підприємства, використання майна і прибутку згідно з контрактом;

- діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його на всіх підприємствах, в установах та організаціях та в стосунках з громадянами;

- користується правом розпоряджатися майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства України і в межах, визначених трудовим контрактом та чинним Статутом Підприємства;

- укладає договори, угоди в тому числі трудові, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки;

- у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов?язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства;

- забезпечує дотримання положень чинного законодавства у сфері управлінням майном, переданим Власником Підприємству на баланс і в господарське віддання з метою здійснення його статутної діяльності;

- вирішує інші питання, віднесені законодавством, статутом Підприємства та контрактом до компетенції директора.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в юридичній особі публічного права, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був та міг їх передбачати, маючи реальну можливість їх виконати належним чином, проте, неналежно виконав свої службові обов`язки під час поточного управління (керівництва) підприємством, відповідно до законодавства, Статутів та контрактів, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам за наступних обставин.

Так, згідно з пп. 2.3. п. 2 «Предмет та цілі діяльності» Статутів КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, основними видами діяльності Підприємства є, зокрема, діяльність регулярного електротранспорту, діяльність автомобільного регулярного транспорту, діяльність нерегулярного пасажирського транспорту, діяльність автомобільного вантажного транспорту, функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міський електричний транспорт» від 29.06.2004 № 1914-IV (далі Закон України № 1914-IV) визначено, що відносини замовників з перевізниками регулюються згідно із законодавством, а також договором про організацію надання транспортних послуг.

У договорі про організацію надання транспортних послуг визначаються обсяги і якість транспортних послуг за маршрутами (лініями) згідно з розкладом руху, вартість перевезення пасажирів, обов`язки та права сторін, порядок та строки проведення розрахунків, інші умови надання транспортних послуг (ч. 2 ст. 11 Закону України № 1914-IV).

Типовий договір про організацію надання транспортних послуг затверджено постановою Кабінету Міністрів України 14.11.2012 № 1045 (далі Типовий договір).

Підставою для укладення договору про організацію надання транспортних послуг є замовлення на пасажирські перевезення міським електричним транспортом, у якому повинні враховуватися державні соціальні нормативи на транспортні послуги, а також спроможність перевізника забезпечити їх необхідний обсяг (ч. 3 ст. 11 Закону України №1914-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України № 1914-IV, замовник транспортних послуг зобов`язаний: укладати договір з перевізником про організацію надання транспортних послуг та контролювати його виконання; здійснювати повну та своєчасну оплату фактично виконаних перевізником обсягів транспортних послуг згідно з договором про організацію їх надання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України № 1914-IV перевізник зобов`язаний: забезпечувати належний рівень транспортного обслуговування пасажирів та їх безпеки, якість надання транспортних послуг; виконувати умови договору про організацію надання транспортних послуг, інші вимоги, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України № 1914-IV перевізник несе відповідальність за: виконання зобов`язань щодо перевезення пасажирів згідно із законодавством та договором про організацію надання транспортних послуг; надання інформації про фактичні обсяги транспортних послуг.

Так, 07.12.2021 Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, в особі директора ОСОБА_8 (далі замовник), з однієї сторони, та КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, в особі директора ОСОБА_5 (далі перевізник), з іншої сторони, уклали договір № 7 від 07.12.2021 про організацію надання транспортних послуг з перевезень пасажирів міським електричним транспортом (послуги місцевого наземного електротранспорту).

Згідно з п. 1 договору № 7 від 07.12.2021 предметом договору є пасажирські переведення міським електричним транспортом (тролейбусами) у м. Рівному, що виконує перевізник за замовленням замовника шляхом здійснення перевезення пасажирів та їх багажу, а також інші послуги, пов`язані з таким перевезенням.

Відповідно до п. 20 вказаного договору, він діє з 01.01.2022 до 31.12.2025 і набирає чинності з дати його укладення.

Додатковою угодою № 3 від 16.01.2024 до договору № 7 від 07.12.2021 вказаний договір доповнено, зокрема додатком № 3 «Завдання щодо обсягу доходів від продажу проїзних документів та чистого доходу від надання додаткових послуг за іншими напрямами господарської діяльності КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР» на 2024 рік», відповідно до якого встановлено, що обсяг планових надходжень перевізника складає 67 279 800 грн, у тому числі від продажу усіх видів проїзних документів 60 620 800 грн, трансферти за студентів та учнів - 6 500 000 грн, чистий дохід від надання додаткових послуг за іншими напрямами господарської діяльності 159 000 грн.

Крім цього, 16.01.2024 Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, в особі директора ОСОБА_8 (далі замовник), з однієї сторони, та КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, в особі директора ОСОБА_5 (далі перевізник), з іншої сторони, уклали договір № 3 від 16.01.2024 про організацію надання транспортних послуг з перевезень пасажирів міським електричним транспортом.

Відповідно до п. 1 Договору № 3 від 16.01.2024 предметом договору є пасажирські перевезення міським електричним транспортом ДК 021:2015 «60130000-8 Послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів», що здійснює перевізник за замовленням замовника шляхом надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу, а також інших послуг, пов`язаних з таким перевезенням.

Замовник надає право перевізнику здійснювати зазначені транспортні послуги за визначеними маршрутами (лініями) на умовах договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень пасажирів міським електричним транспортом (послуги місцевого наземного електротранспорту) від 07.12.2021 № 7 та зобов`язується сплачувати за фактично виконані перевізником транспортні перевезення на умовах цього договору.

Ціна (вартість) договору становить 140 000 000 грн без ПДВ, в межах річних бюджетних призначень становить 120 000 000 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 5 договору № 3 від 16.01.2024 сума коштів, що підлягає перерахуванню перевізнику за надані транспортні послуги, визначається як різниця між вартістю наданих за звітний період транспортних послуг та обсягом власних доходів перевізника (доходу від продажу проїзних документів, трансфертів за пільгове перевезення учнів та студентів та чистого доходу від надання додаткових послуг за іншими напрямами господарської діяльності). Обсяг власних доходів перевізника встановлюється завданням замовника згідно договору від 07.12.2021 № 7.

Згідно з п. 6 Типового договору, договору від 07.12.2021 № 7 та договору від 16.01.2024 № 3, у разі невиконання передбаченого цими договорами обсягу транспортних послуг з вини перевізника замовник сплачує лише фактично виконані обсяги таких послуг.

Відповідно до п. 9 Типового договору, договору від 07.12.2021 № 7 та п. 7 договору від 16.01.2024 № 3, невиконання перевізником завдання щодо обсягу власних доходів замовником не компенсується.

Директор КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР ОСОБА_5 , будучи службовою особою, всупереч інтересам служби, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачати, маючи реальну можливість виконати свої службові обов`язки належним чином, всупереч вимог ст.ст. 11-13 Закону України «Про міський електричний транспорт» від 29.06.2004 № 1914-IV, п. 6, п. 9 Типового договору про організацію надання транспортних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 14.11.2012 № 1045, п. 6, п. 9 договору від 07.12.2021 № 7, додатку № 3 до договору від 07.12.2021 № 7, п. 5, п. 6, п. 7 договору від 16.01.2024 № 3, протягом 2024 року неналежно виконав свої службові обов`язки, які передбачені п. 1 розділу «Загальні положення» контрактів, п. 6 розділу «Права та обов`язки сторін» контрактів, пп. 5.2. п. 5, п. 6.7. п. 6 Статутів, під час виконання умов договору від 07.12.2021 № 7 та Договору від 16.01.2024 № 3 в частині розрахунку суми втрат підприємства від надання транспортних послуг, що підлягає відшкодуванню Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради.

Зокрема, при визначенні сум втрат КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР від надання транспортних послуг, що підлягає відшкодуванню, комунальним підприємством враховано не визначене додатком № 3 до договору від 07.12.2021 № 7 завдання замовника щодо обсягу власних доходів від продажу усіх видів проїзних документів в загальній сумі 60 620 800 грн, а перераховані планові доходи від невиконаного обсягу транспортної роботи в загальній сумі 58 445 371, 43 грн, внаслідок чого в актах виконаних робіт з надання транспортних послуг, які подано перевізником замовнику протягом січня-грудня 2024 року, завищено суму втрат від надання транспортних послуг, що підлягає відшкодуванню на загальну суму 2 175 428, 57 грн (два мільйони сто сімдесят п`ять тисяч чотириста двадцять вісім гривень п`ятдесят сім копійок).

На підставі поданих протягом 2024 року КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР актів виконаних робіт з надання транспортних послуг, підписаних директором ОСОБА_5 , Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, зайво перераховано для комунального підприємства кошти в загальній сумі 2 175 428, 57 грн.

Таким чином, директором КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди бюджету Рівненської міської територіальної громади на загальну суму 2 175 428, 57 грн, тобто спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

07 січня 2026 року слідчим СУ ГУНП в Рівненській області за погодженням з прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вище описаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

-актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської ради за період з 01.01.2022 по 30.06.2025 року № 13-17-05-06/127 від 25.09.2025;

-висновками експерта за результатами проведення судових почеркознавчих експертиз №СЕ-19/118-25/17551-ПЧ від 10.12.2025, №СЕ-19/118-25/17553-ПЧ від 10.12.2025, №СЕ-19/118-25/17550-ПЧ від 04.12.2025, №СЕ-19/118-25/17552-ПЧ від 03.12.2025

-висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/103-25/15307-ЕК від 15.12.2025;

-протоколами допитів свідків;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваної, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали за викладених в ньому обставин, і просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність заявлених строною обвинувачення ризиків.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 14.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

За вищевказаних обставин, 07 січня 2026 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Потреба у застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: підозрюваний ОСОБА_5 з моменту повідомлення йому про підозру, усвідомлюючи реальність покарання у разі доведення його вини за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 2 до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльність на строк до 3-х років, може вжити заходів щоб переховуватися від органів слідства та суду. Цим самим затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування.

Також ОСОБА_5 будучи обізнаним про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі, працівників КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР, де останній перебуває на посаді директора, може шляхом умовлянь, тиску та /або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою зміни ними показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань.

Так, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 181 КПК України.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, слід застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього, обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою, АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 30 днів, тобто до 11.02.2026.

Покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год 00 хв до 05 год 00 хв, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

- утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із допитаними свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом до 11.02.2026.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до СУ ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя