Справа № 517/1306/25
Провадження № 1-кп/517/104/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду с-щі Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 19.12.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000807 від 03 грудня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Бравича Р. Молдова, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

03 грудня 2025 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 приїхав на потязі до станції Перехрестове Затишанської ТГ Роздільнянського району Одеської області, так як мав намір звернутися до стоматолога. Проходячи по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку зайшов до огородженої території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 та де знаходиться споруда, в якої розташований стоматологічний кабінет. В подальшому, ОСОБА_3 03 грудня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, зайшов до приміщення, вхідні двері якого були відчинені, де вже в стоматологічному кабінеті знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Перебуваючи в кабінеті ОСОБА_3 попрохав ОСОБА_8 , щоб останній його оглянув в першу чергу так як ОСОБА_3 поспішає на потяг. Роздягнувшись та залишивши свої речі в коридорі на стільці ОСОБА_3 зайшов до сусіднього кабінету, де його оглянув ОСОБА_8 . Після огляду ОСОБА_3 вийшов в коридор, де побачив на стільці мобільний телефон марки «Хіаоmі 14Т» чорного кольору, б/в, що належить ОСОБА_5 , в результаті чого у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .

Враховуючи військову агресією збройних сил російської федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 22.05.2022 № 341/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 № 573/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану' в Україні» від 07.02.2023 №2915-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3575-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 3891-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 № 4024-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 № 4356-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.10.2025 № 4643-IX ОСОБА_3 03.12.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що в коридорі приміщення нікого немає, і що він є непомітним для сторонніх, шляхом вільного доступу з стільця, викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі 14Т», моделі «2406АРХГАО», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , б/в, чорного кольору, який належить ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном залишив приміщення, та пішов до залізничного вокзалу в с. Перехрестове Затишанської ТГ Роздільнянського району Одеської області, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 15 135,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто тридцять п`ять гривень 00 коп.).

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_5 надала прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості в порядку п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, про добровільність написання якої підтвердила в судовому засіданні.

19 грудня 2025 року за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_5 між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000807 від 03 грудня 2025 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вони у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Підтвердила, що ним була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, в якої вона просила угоду затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість на стадії судового розгляду, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Також обвинувачений в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодився на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодував потерпілій завданий злочином збиток.

Суд також переконаний в тому, що угода сторонами підписана добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладення угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даних угод відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 19 грудня 2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000807 від 03 грудня 2025 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирати, оскільки судом не встановлено підстав для його обрання.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі 14Т», моделі «2406АРХГАО», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , б/в, чорного кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику, потерпілому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: