Справа № 766/864/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.11.2022 за №0006070 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Херсон, громадянки України, згідно паспорту серії НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Громадянка України ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Генічеськ Херсонської області, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняла рішення у період воєнного стану співпрацювати з окупаційною владою Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду Україні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду вчителя початкових класів Генічеського ліцею №1 Генічеської міської ради Херсонської області, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Генічеськ Херсонської області, тобто після 24 лютого 2022 року, перебуваючи на території зазначеного міста, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними мотивами, добровільно погодилася на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з організацією освітнього процесу, а саме директора Генічеського ліцею № 1, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Дружби народів, 44.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 окупаційною владою Російської Федерації була призначена на посаду директора Генічеського ліцею № 1 в м. Генічеськ Херсонської області та отримала повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

В подальшому, але не пізніше 27.07.2022, вказаний ліцей окупаційною владою Херсонської області перейменований в «державну бюджетну освітню установу Херсонської області «Генічеська школа № 1 Генічеського муніципального округу» («государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Геническая школа № 1 Генического муниципального округа») та на виконання наказу Департаменту освіти і науки Херсонської області «Про прийняття державних бюджетних освітніх установ до нового 2022-2023 навчального року» від 22.08.2022 № 212 прийнятий до державної системи освіти країни агресора Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше 24 лютого 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 окупаційною владою Російської Федерації була призначена на посаду директора Генічеського ліцею № 1, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул.Дружби народів, 44, та отримала повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_5 організувала діяльність очолюваного нею закладу та забезпечила організацію освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України та здійснювала контроль за виконанням освітніх програм. З цією метою ОСОБА_5 здійснила підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора, та призначила їх на посади.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Натомість ОСОБА_5 , співпрацюючи з окупаційною владою, запровадила у Генічеському ліцеї №1 освітній процес, який повністю протирічить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні, та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 24.02.2022, прийняла участь у постановочному відео для пропагандистських засобів масової інформації окупаційної влади, на якому зустрічає та запрошує до приміщення Генічеського ліцею №1 м.Генічеськ Херсонської області голову Ліберально-демократичної партії Росії ОСОБА_6 , голову окупаційної влади Херсона ОСОБА_7 та інших представників окупаційної влади, а також розповідає їм про організацію нею освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями здійснила пропаганду у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 111-1 КК України, тобто у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_5 у зв`язку з її ухиленням від органу досудового розслідування та суду.

Постановою прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, яку ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 виділено з кримінального провадження №0001472 від 28.12.2022 в окреме провадження матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.5 ст.111-1 КК України у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 .

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 15.06.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006070 відносно ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Постановою слідчого в кримінальному провадженні від 28.04.2023 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Згідно із ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2024 року судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України, проведено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia).

Повідомлення, виклики та процесуальні документи відносно ОСОБА_5 здійснювались усіма можливими способами, зокрема шляхом оприлюднення їх у газеті «Урядовий кур`єр», офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та Херсонського міського суду Херсонської області, що відповідає встановленим вимогам кримінального процесуального законодавства.

На виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику ОСОБА_9 , яка, крім того, була обізнана з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваної на стадії досудового розслідування та обвинуваченої на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленою про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Прокурор під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень та призначити покарання за ч. 3 ст. 111-1 КК України 2 роки позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 10 років; за ч. 5 ст. 111-1 КК України 9 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 15 років з конфіскацією; ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш тяжким менш тяжкого кримінального правопорушення, призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 15 років з конфіскацією майна. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов відсутній. Судові витрати за проведену під час досудового розслідування експертизу просив стягнути з обвинуваченої.

Захисник у судових дебатах вважав недоведеною винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах, оскільки на його думку, стороною обвинувачення не було доведено, без розумного сумніву, вину ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченню, докази носять формальний характер, є неналежними та недопустимими, а тому просив суд ухвалити виправдувальний вирок.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні поставлених їй у провину кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст.111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 07.03.2023, відповідно до якого оглянуто Інтернет ресурс «Миротворець», в базі якого наявна інформація про ОСОБА_5 , зокрема про те, що до повномасштабного вторгнення РФ офіційно займала посаду вчителя початкових класів Генічеського ліцею №1 Генічеської міської ради Херсонської області. Від 21.07.2022 року призначена окупантами директором Генічеського ліцею №1. Син ОСОБА_10 закінчив у РФ військову академію та проживає там. Чоловік працює лікарем у Генічеській центральній лікарні і так само співпрацює з окупантами. Крім того, на зазначеній веб-сторінці розміщено три зображення жінки, два із яких із позначенням на них « ОСОБА_11 », а також відеозапис із початковою назвою: video_2022-11-10_22-36-15.accf93. При відкритті указаного відеозапису встановлено, що у правому верхньому кутку наявний напис «ТАВРИЯ ХЕРСОН». Закадровий голос на відеозаписі повідомляє про те, що репортаж ведеться у першій загальноосвітній школі Генічеська. На відеозаписі міститься частини репортажу у школі, де жінка, яку позначено як ОСОБА_12 проводить екскурс школи «председателю ЛДПР ОСОБА_13 ». Крім того, на веб-сайті «Telegram», назва Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розміщено дві фотографії із позначеннями осіб на них, зокрема « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_14 », відеозапис та друкований текст: «Додатковий матеріал про співпраці осіб з окупаційною владою та вчинення ними дій на користь країни-агресора. На відео зображено візит представників окупаційної влади в Генічеський ліцей №1 у місті Генічеськ, де були присутні ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які активно підтримують ініціативу та агітують вступати українських дітей на окупованій території до російських вузів. Крім того, на веб-сайті «Telegram» розміщена інформація наступного змісту: «Колабораціонізм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До повномасштабного вторгнення РФ офіційно займала посаду вчителя початкових класів Генічеського ліцею №1 Генічеської міської ради Херсонської області. Зараз співпрацює з окупаційною владою. Від 21.07.2022 року призначена директором Генічеського ліцею №1. Також, на веб-сайті «Telegram» розміщено дві фотографії із позначеннями осіб на них, зокрема « ОСОБА_11 » та друкований текст: «Додатковий відеозапис про співпраці осіб з окупаційною владою та вчинення ними дій на користь країни-агресора: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) директор Генічеського ліцею №1;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала особу, зображену на фотознімку №2 як ОСОБА_5 ;

- висновком експерта від 27.03.2023 №СЕ-19/111-23/12434-ФП, відповідно до якого зображення особи жіночої статі, одягнутої в сукню чорного кольору із світло сірими полосами, у відеофайлі «Відео розміщене на вебсайті телеграм.mp4» на диску для лазерних систем зчитування «Verbatim» придатні для ідентифікації по ним особи. У зображені особи жіночої статі, одягнутої в сукню чорного кольору із світло сірими полосами, у відеофайлі «Відео розміщене на вебсайті телеграм.mp4» на диску для лазерних систем зчитування «Verbatim» та у файлі графічного документа «Галка Наталя.pdf» із зображенням особової картки Державної міграційної служби України на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна й та сама особа;

- протоколом огляду від 04.04.2023, відповідно до якого об`єктом огляду є дані, які зберігаються в міжнародній загальнодоступній комп`ютерній мережі Інтернет на вебсторінці за посиланнями: https://vbankcenter.ru/contragent/826. Проведеним оглядом встановлено здійснення доступу до публікації на веб-сайті «ВСЕРОССИЙСКИЙ БИЗНЕС ЦЕНТР», на якому розміщена інформація наступного змісту: у даній публікації викладаються матеріали щодо діяльності, реєстрації та функціонування «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБРАЗОВАТЕЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ХЕРСОНСКОЙ ОБЛАСТИ «ГЕНИЧЕСКАЯ ШКОЛА №1 ГЕНИЧЕСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО ОКРУГА»», де керівником юридичної особи та директором вказується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- згідно відомостей про юридичну особу станом на 04.04.2023 року, 27.07.2022 року окупаційною владою створено «державну бюджетну освітню установу Херсонської області «Генічеська школа № 1 Генічеського муніципального округу» («государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Геническая школа № 1 Генического муниципального округа»). Керівником юридичної особи зазначена ОСОБА_5 ;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом допиту свідка ОСОБА_16 від 19.04.2023, зафіксованого за допомогою технічних засобів відеофіксації і відтвореного в ході судового розгляду кримінального провадження та протоколом її допиту від 19.04.2023 року, свідок пояснила наступне, що станом на 24.02.2022 року вона працювала у Генічеському ліцеї №1 Генічеської міської ради на посаді директора, яким вона є на даний час та так само виконує свої обов`язки. З міста Генічеська виїхала 23.09.2022 через воєнні дії та оскільки було проголошено проведення референдуму. ОСОБА_5 працювала вчителем початкових класів Генічеського ліцею №1 Генічеської міської ради, на посаді якого вона працювала протягом тривалого часу і станом на 24.02.2022. Свідок познайомилася з нею у 2000-2001 рр., коли прийшла працювати у вказаний заклад. Із ОСОБА_5 вона підтримувала дружні відносини. В останнє свідок спілкувалася з нею 22.08.2022 у м.Генічеську, коли звільняла її з посади вчителя у зв`язку з її заявою за власним бажанням. ОСОБА_5 пропонувала свідку перейти на бік окупаційної влади та працювати вчителем у вищевказаному закладі, однак свідок відмовилася. Влітку дізналась про те, що ОСОБА_5 користується російським номером;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнала особу, зображену на фотознімку №2, як ОСОБА_5 .

Також вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується показами свідка, допитаного у ході судового провадження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що до початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну працювала у Генічеському ліцеї №1 Генічеської міської ради на посаді вчителя молодших класів. Після окупації м.Генічеська до червня 2022 року продовжувала працювати в ліцеї дистанційно. Представники окупаційної влади запропонували з ними співпрацю. ОСОБА_5 добровільно за власним бажанням зайняла посаду директора Генічеського ліцею №1 та впроваджувала систему освіти країни окупанта.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази, що підтверджують зайняття ОСОБА_5 посади директора в «Государственном бюджетном образовательном учреждении Херсонской области «Геническая школа № 1 Генического муниципального округа»», створеному на тимчасово окупованій території України, яка спрямовано здійснювала дії на підтримку окупаційної влади держави-агресора, а також здійснювала пропаганду у вказаному закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України та надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, суд враховує, що досліджені письмові докази є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає. Перелічені вище джерела інформації, отримані з Інтернет ресурсів суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення, на підставі яких суд приймає рішення у справі. Жодної із передбачених законом обставин для визнання зазначених доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченої ОСОБА_5 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

Положеннями ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Відповідно до змісту статті 92 КПК України, обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна встановити об`єктивну істину та на неї покладається обов`язок доказування, доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, під час судового слідства не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_5 була вимушена зайняти керівну посаду директора навчального закладу, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та забезпечила діяльність «Государственного бюджетного образовательного учреждение Херсонской области «Геническая школа № 1 Генического муниципального округа»», здійснюючи при цьому пропаганду у вказаному закладі освіти, або діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли окупаційну владу країни-агресора рф.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час розгляду кримінального провадження не встановлено, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченої ОСОБА_5 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом письмових доказів дає підстави стверджувати, що обвинувачена ОСОБА_5 , будучи громадянкою України та займаючи посаду в незаконно створеному окупаційною владою органі, діяла особисто в інтересах окупаційної влади країни-агресора. Її діяльність на посаді директора «Государственного бюджетного образовательного учреждение Херсонской области «Геническая школа № 1 Генического муниципального округа»» була спрямована на проведення підривної діяльності проти України та запровадження та зміцнення авторитету окупаційної влади країни-агресора, тобто ОСОБА_5 діяла добровільно, мала вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними. Суду не надано доказів того, що обвинувачена не мала можливості відмовитися від цієї посади, а також від вчинення дій, що забезпечили функціонування незаконно створеного органу влади РФ.

За частиною 5 ст. 111-1 КК, серед іншого, передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.

Організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченою протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є громадянкою України. Відомості про перебування на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра суду не надавалися.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України, у вигляді позбавлення волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається, із обов`язковим застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а також з позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 15 років з конфіскацією всього належного їй майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю є обов`язковим додатковим покаранням, передбаченим санкцією частини 3, 5 статті 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , застосований ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року, суд вважає доцільним залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю, слід рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів ід час досудового розслідування склали 3020,48 грн у зв`язку із проведенням наступної експертизи, висновок експерта № СЕ-19/111-23/12434-ФП від 27.03.2023 року.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати в загальній сумі 3020,48 грн за проведення вказаної експертизи підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368,370,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 10 (десять) років;

- за ч. 5. ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 15 років (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , застосований ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 3020,48 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження, які були присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які в судове засідання на проголошення вироку не прибули.

Копію вироку для вручення обвинуваченій видати захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загально державної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст.297-5 КПК України на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: ОСОБА_1