УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 447/2062/22

провадження № 51-4558 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18 квітня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направила нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотрималася та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунула.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Звертаючись із касаційною скаргою та порушуючи питання про зміну вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 18 квітня 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року щодо ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , посилаючись на суворість призначеного покарання її підзахисному, як і раніше, не навела належного обґрунтування того, у чому саме полягає явна несправедливість покарання, призначеного ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі- КК) у виді позбавлення волі на строк 7 років відповідно до ст. 414 КПК, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин, які суд узяв до уваги під час призначення покарання.

Крім того, у касаційній скарзі захисник не наводить належних доводів щодо необхідності застосування до її підзахисного положень статей 69, 75 КК, а також не обґрунтовує наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зменшують його суспільну небезпечність та могли б слугувати обов`язковою підставою для зміни призначеного покарання.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунула, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18 квітня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_5 , разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3