У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294 від 20.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 10.09.2025 в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 10.09.2025 ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власники майна в судове засідання також не з`явились, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання особи, у яких вилучено майно, повідомлялась слідчим.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 20.06.2025 слідує, що: «В межах розслідування кримінального провадження №0000286 від 11.06.2025 встановлено, що особа К, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби вимагає неправомірну вигоду у громадянина ОСОБА_6 »

З матеріалів справи слідує, що в ході досудового розслідування встановлено, що із заявою звернувся ОСОБА_7 про те, що директор Могилів-Подільського філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник та Могилів-Подільський ОСОБА_8 за винагороду зараховує студентів на денну форму навчання до вказаного навчального закладу з метою уникнення від мобілізації.

В ході оперативного супроводження кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 здійснює пошук військовозобов`язаних чоловіків, які мають на меті уникнути мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, а також отримати відстрочку від мобілізації шляхом їх зарахування, за грошову винагороду на навчання до Могилів-Подільської філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник та Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу.

Окрім цього, до протиправної діяльності ОСОБА_8 залучила начальника архівного відділу Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу ОСОБА_9 та завідувача економічного відділення Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу ОСОБА_5 через яких сприяє військовозобов`язаним особам у зарахуванні на навчання до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу.

Разом з тим, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи у змові з ОСОБА_8 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, на підставі наданих ОСОБА_8 ксерокопій документів потенційного абітурієнта, забезпечують успішне проходження підставною особою вступної співбесіди до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу з подальшим зарахуванням на навчання та видачі довідки про зарахування до навчального закладу та не порушення ступневості здобуття освіти, що дає право на відстрочку від мобілізації на період навчання.

Також, ОСОБА_8 залучила до вчинення протиправної діяльності ОСОБА_10 , який фіктивно навчається у навчальному закладі, де вона працює директором (Могилів-Подільська філія державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник»), та у зв?язку з цим має відстрочку від мобілізації, 17.07.2025 відрядила ОСОБА_10 до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу для формальної присутності за іншу особу ( ОСОБА_7 ) на вступному іспиті до вказаного навчального закладу.

В подальшому, 29.07.2025 ОСОБА_10 , на прохання ОСОБА_8 , в черговий раз відвідував Могилів-Подільський монтажно-економічний фаховий коледж для формальної присутності на співбесіді за іншу особу для вступу до коледжу.

Зокрема, в ході досудового слідства було встановлено, що саме останні розробили злочинний план ухилення від мобілізації та в подальшому допомагали останнім втілити розроблений план у реальність, за що в подальшому отримали грошову винагороду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року по справі №127/28090/25 надано дозвіл старшому слідчому СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 та слідчим, які діють у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0000294 від 20.06.2025, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів, а саме: документів що стосуються вступу та зарахування студентів до Могилів-Подільської філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник та Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу; банківських карток; чорнових записів, мобільних телефонів, які використовувались під час скоєння кримінального правопорушення, а також інших заборонених до вільного обігу предметів та речей.

Так, 10.09.2025 на підставі ухвали Вінницького міського суду справа №127/28090/25 від 05.09.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у якому було виявлено та вилучені наступні речі та предмети:

-банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 ; АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374547.

-копії документів на 6 арк. та три листки з чорновими записами поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374549.

-довідки на ім`я ОСОБА_11 в кількості 2 шт. та довідки на ім`я ОСОБА_12 в кількості 2 шт. поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374548.

Вищевказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000294 від 20.06.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 10.09.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.09.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 ; АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374547.

-копії документів на 6 арк. та три листки з чорновими записами поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374549.

-довідки на ім`я ОСОБА_11 в кількості 2 шт. та довідки на ім`я ОСОБА_12 в кількості 2 шт. поміщено до спецпакета НПУ з маркуванням EXP 0374548.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3

Зобов`язати старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя