Провадження №1-кп/523/933/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001546 від 05.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєроморська, Мурманської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , УБД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово(оренда) проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 , 05.10.2024 року, близько 12 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи рух по проїзній частині прилеглої території біля ресторану «Сканді», який розташований по вул. Академіка Заболотного, № 57/2А в Пересипському районі м. Одеси, в напрямку виїзду на вул. Академіка Заболотного, наближаючись до вказаного виїзду на вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, діючи необережно, в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - «Правила»), будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість запобігти настанню ДТП, проявив злочинну недбалість при наближенні мотоциклу «BMW R1250GS ADVENTURE» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Академіка Заболотного зі сторони вул. Семена Палія в сторону вул. Академіка Сахарова в крайній лівій смузі за напрямком свого руху ,а саме виконуючи виїзд на вул. Академіка Заболотного, для подальшого маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку та не надав перевагу в русі, що призвело до зіткнення передньою лівою бічною частиною автомобіля з передньою частиною мотоциклу, що спричинило водію мотоциклу тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої стопи у вигляді переломів кубоподібної, латеральної, проміжної (середньої) та медіальної клиноподібних кісток, голівок 2-4 плеснових кісток та основних фаланг 2-3 пальців зі зміщенням відламків, рваної рани лівої гомілки, що згідно з п.п. 2.2.2 та 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До початку судового засідання представником потерпілого на адресу суду подано заяву (клопотання) про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із примиренням сторін, а саме із зазначенням того, що потерпілий примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 , завдані йому збитки повністю відшкодовані та будь-яких претензій матеріального та морального характеру він до останнього не має.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання потерпілого та відповідного звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, враховуючи надані учасниками письмові документи, роз`яснивши обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Далі, згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, є особою раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, примирився із потерпілим ОСОБА_6 та відшкодував завдані ним збитки, що підтверджується відповідною заявою потерпілої, яка наявна в матеріалах судової справи.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, будучи обізнаним про право на звільнення від кримінальної відповідальності та підстави такого звільнення, не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку із вищевикладеним, необхідно дійти висновку про достатність підстав для скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Пересипського (колишня назва Суворовського) районного суду м. Одеси від 14.10.2024 року.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, витрати на проведення експертизи склали 3029,12грн, 3029,12грн, 4543,68 грн, 3979,05 грн.

Згідно із ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 закривається на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21) та постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 01.02.2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

Так враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів необхідно стягнути з останнього на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284-286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із примиренням сторін - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001546 від 05.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3029,12грн, 3029,12грн, 4543,68 грн, 3979,05 грн. за проведення експертних досліджень, стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки «NISSAN PRIMERA» повернути за належністю володільцю, мотоцикл «BMW R1250GS ADVENTURE» - вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді Пересипського (колишня назва Суворовського) районного суду м. Одеси від 14.10.2024 року на вказані речі - скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1