Справа №209/7322/25
Провадження №1-кп/209/291/25
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 12.07.2025 року та клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Сагіян Шемахинського району, республіка Азербайджан, вірменина, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.03.2024 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненій від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Кам`янського перебуває вищевказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 вчинив під час випробування, встановленого попереднім вироком, вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, не маючи місця роботи чи навчання, джерела доходу та утриманців, тобто міцних та сталих соціальних зв`язків, які могли б утримувати його в межах міста, у будь-який час з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин може залишити межі міста/області; безперешкодно чинити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 особисто з ними знайомий, достовірно знає їх місце проживання, особисто або із залученням інших осіб, чи використовуючи сучасні засоби комунікації, безперешкодно чинити спроби незаконного впливу на свідків з метою спонукання їх до ухилення від подальшої явки до суду, відмови від надання показань, надання неправдивих показань чи зміни показань у суді тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи той факт, що громадянин ОСОБА_4 , раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме кримінального правопорушення проти власності, що свідчить про те, що він не дотримується соціальних норм поведінки, не працевлаштований - може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Стверджує, що неможливо запобігти зазначеним ризикам, які не зменшились, які виправдовують тримання особи під вартою, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпіла ОСОБА_6 підготовче судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, подала заяву, відповідно до якої просила провести підготовче судове засідання щодо ОСОБА_4 без її участі.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити; обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 кожен окремо та разом заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати інший більш м`який запобіжний захід вказуючи, що немає ризиків які б свідчили про необхідність визначення такого суворого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали та обговоривши доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, дійшла наступного висновку.

З`ясовано, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11.08.2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.00 годин 09.10.2025 року з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, що становить 60560 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 199 КПК України передбачений порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема ч. 3 даної статті передбачає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, офіційно не працевлаштований, не одружений, докази того, що на його утриманні перебувають малолітні чи неповнолітні діти матеріали провадження не містять, обвинуваченим не надані; є особою, щодо якої у 2024 року є вирок за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які аргументовано посилається прокурор у своєму клопотанні, які на сьогоднішній день не зменшились.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

А тому, продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є виправданим, а підстави для обрання менш обтяжливого запобіжного заходу відсутні.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та більш м`які запобіжні заходи, на які посилається обвинувачений та його захисник не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за даних умов.

Будь-які інші обставини, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого щодо необхідності застосування до нього ст. 616 КПК України, яке міститься в його клопотанні від 02.10.2025 року, оскільки з таким клопотанням, а саме про ініціювання перед судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України особа має право звернутися до виключно до прокурора. Та саме прокурор за результатами розгляду такого клопотання має право звернутися до, в даному випадку, суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі, визначеному відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11.08.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, що дорівнює двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код , МФО 820172, р/р UA0017442 ДКСУ, м. Київ призначення платежу: за кого (ПІП) та номер справи, обов`язково зазначати інформацію про постанову судді або ухвалу суду, який обрав заставу мірою запобіжного заходу, ПІБ обвинуваченого.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1- 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, до 30 листопада 2025 року, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- не відлучатися з населеного пункту м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, та повідомити усно і письмово прокурора та Дніпровський районний суд міста Кам`янського.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1