Провадження №: 1-кп/336/470/2025
У Х В А Л А

іменем України

05 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора у в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 24 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ганно-Требинівки Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, командира роти ВСП військової частини НОМЕР_1 , капітана, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження (ЄРДР № 0001008 від 24 грудня 2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

05 листопада 2025 року, після допиту свідка та вирішення питання щодо виклику інших свідків сторони захисту, захисником ОСОБА_3 оголошено усну заяву про відвід прокурору. Захисник вважає, що прокурор не здійснює контроль за виконання судових рішень щодо здійснення приводу свідків, а тому існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали заяву про відвід прокурору.

Прокурор вважає заявлений відвід необґрунтованим, пояснив, що він здійснює контроль за виконання судового рішення і відповідні докази буде надано в наступному судовому засіданні.

Представник потерпілих та потерпіла вважають заявлений відвід прокурору необґрунтованим.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Поряд з цим частиною п`ятою цієї статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Перелік підстав, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні визначений статтею 77 КПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 77 КПК України, на яку посилається захисник ОСОБА_3 в обґрунтування заяви про відвід, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 07 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (стаття 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України) та забезпеченню законності (стаття 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Під час розгляду заяви про відвід прокурора встановлено, що підставою для звернення з цією заявою стало посилання захисника, що прокурор не здійснює контроль за виконання судових рішень щодо здійснення приводу свідків.

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід, враховуючи зміст статті 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, суд дійшов висновку, що обставини, які б свідчили про упередженість чи зацікавленість прокурора ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, відсутні.

Так, відповідно до статті 36 КПК України, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Дії прокурорів корелюються з приписами КПК України щодо їх повноважень, а отже, виконання ними законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи.

Натомість, позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними статтею 36 КПК України.

Суд також враховує, що жодних доказів упередженості прокурора ОСОБА_5 чи його зацікавленості в результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід є безпідставними, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурора.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурорів за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про їх упередженість до будь-якого зі сторін провадження, не є підставою для їх відводу.

На переконання суду, заявлений прокурору відвід ґрунтується лише на оціночних судженнях та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості або особистій заінтересованості, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями прокурорів не є підставою для відводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Білуха проти України", особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презумується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

Під час розгляду заяви захисника ОСОБА_3 про відвід не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого відводу прокурору, відсутні аргументи і докази, які підтверджують наявність підстав для відводу в кримінальному провадженні за № 0001008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2023 року.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на підставі пункту 3 частини першої статті 77 КПК України не є доречними та відхиляються судом. Існування будь-яких інших підстав, які б викликали сумнів в необ`єктивності та неупередженості прокурора, та підстав, передбачених статтею 77 КПК України, для відводу прокурора судом також не встановлено.

Керуючись статтями 77, 81, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволені заяви захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 від участі в кримінальному провадженні № 0001008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, відмовити.

Ухвала суду згідно з частиною другої статті 392 КПК України набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення (вирок).

Суддя: