Справа № 676/127/26
Номер провадження 1-кс/676/88/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки законності та обґрунтованості затримання останнього в порядку ст.208 КПК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки законності та обґрунтованості затримання останнього в порядку ст.208 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що відповідно до ст.206 КПК України затримання його підзахисного ОСОБА_4 було незаконним та необґрунтованим, оскільки підстави для його відсутні. Так, згідно з протоколом затримання, підставою обрано п.2 ч.1 ст.208 КПК України: «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин». Водночас подія, яку слідство кваліфікує як грабіж, відбулася о 09:00 год., про що зазначено у фабулі ЄРДР, фактичне затримання проведено о 18:05 год., тобто приблизно через 9 годин. Орган досудового розслідування мав достатньо часу для звернення до слідчого судді за відповідною ухвалою, чого зроблено не було, відтак затримання не відповідало вимогам п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Також, порушено ч.4 ст.208 КПК України, а саме особу не було належним чином повідомлено про підстави затримання безпосередньо в момент затримання. До прибуття захисника затриманому не було у доступній та зрозумілій формі повідомлено: підстави затримання; у вчиненні якого саме злочину його підозрюють; правову кваліфікацію за ч.4 ст.186 КК України. Крім того, проігноровано вимогу про перевірку обґрунтованості затримання (п.6 ч.3 ст.12 КПК), затриманий під час фіксації на відео заявив вимогу про перевірку обґрунтованості затримання, що передбачено п.6 ч.3 ст.42 КПК України. Таким чином, затримання не відповідало вимогам п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Незважаючи на це, зазначену вимогу було проігноровано, до протоколу затримання її не внесено. Було порушення прав у зв?язку зі станом здоров?я та можливим сп`янінням. Під час конфіденційного побачення захисника із затриманим останньому стало зле, у зв?язку з чим була викликана бригада швидкої медичної допомоги. Медичні працівники повідомили про наявність у затриманого ознак сп`яніння, про неможливість проведення освідування на місці через відсутність технічної можливості. Неодноразово наполягав на проведенні освідування до початку будь-яких слідчих дій, однак ці законні вимоги були проігноровані. Попри це була спроба провести допит та складено протокол допиту, винесено постанову про відібрання зразків для експертного дослідження. Це порушує ч.7 ст.46 КПК України. Права підзахисному не були роз`яснені (порушення ч.8 ст.42 КПК України), підозрюваний ОСОБА_4 на відео вказав, що нічого не розуміє, у зв?язку з цим відмовився від підпису пам`ятки, що підтверджено підписом захисника. Також, порушено вимоги до оформлення протоколу затримання, у якому зазначено, що фіксація здійснювалася відеокамерою «Panasonic», однак у додатку не зазначено носій інформації (флеш-карту). Додатки взагалі відсутні. Отже, сукупність наведених порушень свідчить про те, що затримання було незаконним, не було обґрунтованим; супроводжувалося істотним порушенням прав людини, у зв`язку з чим просить скаргу задоволити.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, просить відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000043 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки законності та обґрунтованості затримання останнього в порядку ст.208 КПК України, задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб виключно у кримінальному провадженні.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом, згідно ч.1, ч.2 ст.29 Конституції України.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст.211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Пунктом 6 ч.1 ст.615 КПК України передбачено, що у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Норма ст.206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання незаконного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за доведеності такого тримання.

На підставі ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно ч.1 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

В силу положень ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Тобто, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, для з`ясування підстав його затримання здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності визначених законом правових підстав для такого позбавлення свободи.

З протоколу затримання ОСОБА_4 від 10 січня 2026 року вбачається, що у ньому детально відображено підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК, незважаючи на те, що останній відмовився від писання протоколу в присутності двох понятих, яким було роз`яснено їхні права та обов`язки, та захисника, який власноручно підтвердив відмову від підписання його підзахисним протоколу своїм підписом.

Крім того, встановлено, що відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10 січня 2026 року, останньому роз`яснювались права та обов`язки в присутності захисника, що підтверджено підписом захисника ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що протокол затримання особи складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, відповідно до положень п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Будь-яких порушень прав та свобод людини при складенні такого протоколу на час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено.

Слідчим суддею встановлено, що 11 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Також, 12 січня 2026 року, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

За вимогами ст.193 КПК України обставини затримання особи і тримання під вартою є предметом дослідження під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих та достатніх доказів на обґрунтування незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки законності та обґрунтованості затримання останнього в порядку ст.208 КПК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 206, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки законності та обґрунтованості затримання останнього в порядку ст.208 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1