справа № 462/7783/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000491 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлово Свалявського району Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України

встановив:

ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду , що набрала законної сили, за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , будучи притягнутим 14.02.2025 року Личаківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та позбавленим права керування транспортним засобом терміном на 3 місяці, достовірно знаючи про наявність постанови суду, яка набрала законної сили, оскільки обвинувачений був присутнім в судовому засіданні при розгляді протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма фізичними особами на всій території України, діючи умисно, з метою невиконання вказаної вище постанови суду, 16.04.2025 близько 22.00 год., будучи позбавленим права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, здійснював керування автомобілем марки Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , на площі Двірцевій 1 у м. Львові, який в подальшому припаркував в зоні дії знаку 3.34 «Стоянка, зупинка заборонена», чим порушив ПДР України а саме п.8.4. «в» , під час чого був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та надалі притягнутий до встановленої законодавством адміністративної відповідальності.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 382 КК України визнав повністю, пояснив, що в лютому 2025р. Личаківським районним судом м. Львова він був позбавлений прав керування транспортними засобами на 3 місяці, 16.04.2025р. свідомо сів за кермо автомобіля на прохання знайомої, яка просила підвести її на головний залізничний вокзал у м. Львові, та, перебуваючи на пл. Двірцевій м. Львові, його зупинили працівники поліції, які під час перевірки його документів виявили наявність відносно нього постанови суду, якою він був позбавлений прав керування транспортними засобами. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями умисно не виконав постанову суду від 14.02.2025, що набрала законної сили, і ці його дії кваліфікує його за ч. 1 ст.382 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винуватого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності , має позитивну характеристику з місця проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу, що відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 68, 370, 371, 373, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/7783/25. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1