УХВАЛА

22 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 523/7462/23

провадження № 51-3343ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на судові рішення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Судувід 26 серпня 2025 року касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката

ОСОБА_5 на судові рішення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і надано строк п`ятнадцять днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання копії вказаної ухвали. Також було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків скарги, залишеної без руху в установлений строк вона буде повернута особі, яка її подала.

В межах визначеного судом строку, представник потерпілого повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався, допущених недоліків касаційної скарги, залишеної без руху на підставі ухвали суду касаційної інстанції в повному обсязі не усунув.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції. Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 цього Кодексу, з урахуванням приписів ст. 437 КПК щодо недопустимості погіршення правового становища виправданого та засудженого, оскільки невідповідність наведеним вимогам прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

В ухвалі суду про залишення касаційної скарги без руху було встановлено, що представник ставить питання перед Верховним Судом про погіршення становища засудженого, а саме вказує на незаконність вироку та ухвали апеляційного суду стосовно ОСОБА_6 в частині застосування інституту звільнення від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК та не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами і просить їх змінити.

Однак як убачається з прохальної частини повторно поданої касаційної скарги на виконання ухвали Суду про усунення недоліків, вимоги представника потерпілого знову не узгоджується з повноваженнями Верховного Суду щодо недопустимості погіршення правового становища засудженого. Так в описовій частині скарги представник вказує на безпідставність звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК і просить змінити вирок та ухвалу апеляційного суду та призначити засудженому покарання, яке слід відбувати реально у виді позбавлення волі та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Проте вказані вимоги захисника суперечать положенням КПК в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Касаційний суд, у разі підтвердження незаконності застосування інституту звільнення від призначеного покарання, може скасувати судові рішення повністю або лише ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді першої або апеляційної інстанції, при цьому не може змінити судові рішення, про що просить захисник в прохальній частині своєї касаційної скарги, оскільки це буде погіршенням становища засудженого.

Крім того, як було встановлено ухвалою від 26 серпня 2025 року, касаційна скарга представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , датована 28 липня 2025 року.

Відповідно до відомостей з накладної служби кур`єрської доставки

ТОВ «Двадцять П`ять Годин» № 4864 касаційну скаргу здано для направлення представником потерпілого засобами кур`єрського поштового зв`язку на адресу Верховного Суду 28 липня 2025 року.

Вказану касаційну скаргу Верховний Суд отримав через скриню суду 22 серпня

2025 року тобто поза межами строку на касаційне оскарження судових рішень стосовно ОСОБА_6 .

Представнику потерплого було запропоновано надати суду документи (якими можуть бути довідка поштового відділення зв`язку (кур`єрської служби доставки), розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція з описом вкладення тощо)) на підтвердження дати направлення до Верховного Суду саме 28 липня 2025 року поштового/кур`єрського відправлення, в якому містилася касаційна скарга, та дати вручення такого відправлення одержувачем. Наявність вказаних документів передбачена законодавством, яке регулює діяльність підприємств у сфері поштового зв`язку. Однак таких документів представником надано не було.

Поряд з цим представник потерпілого надав суду скановану копію квитанції, на якій міститься відтиск печатки ТОВ «Київ кур`єр плюс» в графі «одержувач», однак згідно даних Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку вказане товариство не входить до цього переліку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна скарга

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, ст. 441КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути представнику потерпілого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 касаційну скаргу на судові рішення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3