КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7960/25
Провадження № 1-кп/552/762/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000858 від 16.08.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше неодноразово судимого, останній раз 23.09.2021 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 13.06.2025 по відбуттю покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

встановив:

Наказом начальника ГУНП в Полтавській області № 375 від 31.08.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Наказом начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №282 від 31.05.2024 ОСОБА_4 направлено та закріплено за робочим місцем у відділі поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавські області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 N 378 і-XII. ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Згідно п. 2.7, 2.9 розділу ІІ посадової інструкції оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, оперуповмоважений, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, зокрема, здійснює:

приймає участь у проведенні слідчих (розшукових) дій на підставі ст. 41 КПК України;

у межах своєї компетенції вивчає звернення та скарги громадян, установ, підприємств і організацій щодо невжиття відповідних заходів по встановленню осіб винних у вчиненні злочинів. Особисто здійснює їх розгляд, збір матеріалів та надання відповідей до зацікавлених осіб та інше.

15.08.2025 о 09 годині згідно розпорядку робочого дня у ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 заступив на службу.

Того ж дня, 15.08.2025, близько 12 год. 50 хв., перебуваючи біля магазину «Маркетопт», розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 6/1а, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 усне повідомлення про те, що двоє чоловіків, у подальшому встановлені, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинили крадіжку товару з магазину, після чого пред`явив їм законну вимогу щодо припинення вчинення ними правопорушення. На що ОСОБА_7 кинувся тікати. Керуючись, п. 3, 5, 9, 10 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» № 580-V1II від 02.07.2015, з метою здійснення своєчасного реагування на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 здійснював переслідування ОСОБА_7 та близько 13 години біля входу до магазину «Градус», розташованого за адресою: м. Полтава, площа Павленківська, 6, намагаючись припинити правопорушення, зупинив ОСОБА_7 для з`ясування обставин вчиненого правопорушення, чим виконував свої службові обов`язки.

За вказаних обставин, 15.08.2025 близько 13 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Градус», розташованого за адресою: м. Полтава, площа Павленківська, 6, діючи в умовах воєнного стану, почав чіплятися до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , штовхати та хапати за руки з метою створення умов для втечі ОСОБА_7 , тобто перешкоджати йому виконанню своїх службових обов`язків. В подальшому ОСОБА_4 неодноразово повідомляв, що він є працівником поліції, виконує свої службові обов`язки та, пред`явивши своє службове посвідчення, повідомив ОСОБА_5 про наслідки протиправних дій та те, що останній перешкоджає виконання службових повноважень працівнику поліції з припинення та встановлення обставин вчиненого правопорушення.

Однак ОСОБА_5 , діючи умисно, на прохання не перешкоджати не реагував, виражався нецензурною лайкою, різко скорочував дистанцію, здійснював різкі рухи руками, намагаючись завдати удару та створюючи таким чином загрозу життю та здоров`ю працівника поліції, ігноруючи вимоги про припинення протиправної поведінки та попередження про застосування фізичної сили та спеціальних засобів у разі її продовження.

Після цього ОСОБА_5 діючи умисно, виражаючись нецензурною лайкою, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, тримаючи в лівій руці палицю, почав різко скорочувати дистанцію з ОСОБА_4 та неодноразово намагався завдати ударів нею по тулубу та кінцівках потерпілого, при цьому вимагав відпустити ОСОБА_7 , погрожуючи про цьому насильством. В подальшому, витягнув з кишені ніж та затиснувши в правій руці, розмахуючи ножем таким чином, щоб завдати удару по тулубу ОСОБА_4 , виражаючись нецензурною лайкою, неодноразово висловив погрози насильством в бік працівника поліції ОСОБА_4 та реальну готовність застосування ножа у випадку продовження утримування ОСОБА_7 .

Розуміючи реальність реалізації погроз ОСОБА_5 , ОСОБА_4 змушений був припинити утримувати ОСОБА_7 , який під впливом протиправних дій ОСОБА_5 втік з місця події, що унеможливило повне та всебічне реагування працівника полії на повідомлення про вчинення правопорушення.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

19 вересня 2025 року між підозрюваним та потерпілим укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 345 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме два роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком, який буде встановлений судом.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, вину визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, просили її затвердити.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Враховуючи те, що до ОСОБА_5 розкаюється у вчиненому, кримінальним правопорушенням потерпілому матеріальної шкоди не завдано та останній не має претензій до нього, але в той же час раніше неодноразово притягався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 визначеного угодою про примирення покарання у виді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку, в межах передбаченого ст. 75 КК України, терміном 2 роки.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 373, ст. 374 та ст. 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 19 вересня 2025 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у виді DVD-R дисків зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у виді предмету ззовні схожого на ніж металевий сірого кольору, що зберігається у спец пакеті НГУ № RIC 2125774, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1