Справа № 344/454/25
Провадження № 1-кп/344/670/25
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2025 року продовжено запобіжні заходи щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту на строк до 25 грудня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів без визначення розміру застави, а також про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час з покладенням відповідних обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, які попередньо вручено обвинуваченим та захиснику. Підтримуючи подані клопотання, мотивував наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник не заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час щодо ОСОБА_6 . Щодо ОСОБА_5 вказав, що упродовж тривалого часу обвинувачений перебуває під вартою; наразі відсутній ризик впливу на потерпілого, свідків та обвинуваченого ОСОБА_6 , що вже допитані у судовому засіданні. Просив врахувати наявність місця постійного проживання у ОСОБА_5 , міцність соціальних зв`язків. За таких обставин просив обрати інший, більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, наявність місця роботи до застосування запобіжного заходу (водій у Верховинській філії ДП «Ліси України»), міцність соціальних зв`язків (одружений), наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , репутацію обвинуваченого, що раніше не судимий, те, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином (ч.4 ст.189 КК України) та нетяжким злочином (ч.2 ст.146 КК України), суд враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, оскільки внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , враховуючи санкцію ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, що інкриміновані обвинуваченому, є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Суд повторно звертає увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження до Івано-Франківського міського суду надійшло ще одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 - за ч.3 ст.332 КК України, що свідчить про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що ризик у свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, згідно якої, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, місця роботи (автомеханік), міцність соціальних зв`язків (неодружений), наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , репутацію обвинуваченого, що раніше не судимий, те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 є нетяжким злочином (ч.2 ст.146 КК України), суд враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покладених на них обов`язків. Запобіжні заходи у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та у виді домашнього арешту у нічний час обвинуваченого ОСОБА_6 є співмірними і доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Обставин, котрі давали б підстави для зміни чи скасування запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту у нічний час з покладенням відповідних обов`язків, слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до 13 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з забороною залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у період від 21 год 00 хв до 06 год 00 хв, та з покладенням обов`язків, визначених ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року продовжити до 13 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), начальнику Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено у частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9