Справа № 459/4553/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/282/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року,

встановила:

даною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Шептицької окружної прокуратури Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її повідомленням від 15.12.2025 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність прокурора. Зобов`язати прокурора Шептицької окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою від 15.12.2025 року та зобов`язати надати витяг з ЄРДР.

Окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді мотивуючи тим, що у період, що припадав на строк апеляційного оскарження фактично здійснювала постійний догляд за тяжко хворим батьком, оскільки інших осіб які могли б забезпечити догляд та допомогу, не було.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що заява не містить достатніх даних, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що такий підхід суперечить змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, яка передбачає обов`язок внесення відомостей до ЄРДР за наявності будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказує, що слідчий суддя послався на постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18, проте застосував її вибірково та перекручено.

Зауважує, що невнесення відомосте до ЄРДР та відмова у судовому захисті фактично унеможливлюють досудове розслідування, позбавляють процесуального статусу та блокують будь-який ефективний засіб юридичного захисту.

У судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення такого, не з`явилася, у поданій апеляційній скарзі просить проводити розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернулася до Шептицької окружної прокуратури із заявою від 15 грудня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.4 ст.191 КК України, посадовими особами Шептицького відділу ДВС у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема щодо ненадсилання процесуальних документів, в т. ч. і постанови про відкриття виконавчого провадження, ненадання строку для добровільного виконання виконавчого документа, накладення арешту на рахунки боржників, неповернення стягнутих на підставі судового наказу, який було скасовано судом, коштів, можливого привласнення частини стягнутих коштів.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з цим, зазначена норма не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити саме до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви.

Необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя обґрунтовано послався на правовий висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що мають свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не повинні вноситися до ЄРДР.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що наведені в заяві фактичні дані свідчать про незгоду скаржниці з діями державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 79397239 в ході виконання судового рішення, яке було скасоване в подальшому, а тому такі дії державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, визначеному Цивільно-процесуальним кодексом України. Наведена в заяві про вчинення кримінальних правопорушень інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень, тому таке звернення, зміст якого не відповідає вимогам ч.5 ст.214 КПК України, не могло бути безальтернативною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тому, на думку колегії суддів, при вирішенні справи за скаргою ОСОБА_6 слідчим суддею надано правильне тлумачення змісту ст. 214 КПК.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя районного суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 поданої на бездіяльність прокурора Шептицької окружної прокуратури Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її повідомленням від 15.12.2025 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді