Справа № 626/273/23
Провадження № 1-кс/626/1689/2025
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м.Берестин

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозоюваного ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000079 від 30.01.2023 про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючого на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_3 № 87 від 01.08.1998 призначений на посаду лікаря-інтерна для проходження інтернатури по акушерству та гінекології ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно наказу головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_3 № 13 від 01.02.2000 переведений на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-XII від 19.11.1992 визначено, що медична допомога це діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.

Статтею 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-XII від 19.11.1992 визначено, що медичні та фармацевтичні працівники зобов`язані:

сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу;

безоплатно надавати відповідну невідкладну медичну допомогу громадянам у разі нещасного випадку та в інших екстремальних ситуаціях;

дотримуватись вимог професійної етики і деонтології, зберігати лікарську таємницю;

постійно підвищувати рівень професійних знань та майстерності.

Відповідно до посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », затвердженої головним лікарем КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 01.09.2020, з якою він ознайомлений 01.09.2020, ОСОБА_4 зобов`язаний:

2.1. Керуватися чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги населенню.

2.2. Здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, сприяти ранньому виявленню ускладнень вагітності та пологів, здійснювати лікування та нагляд за породіллям.

2.3. Організовувати та проводити диспансеризацію гінекологічних хворих.

2.4. Застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації в межах своєї спеціальності.

2.5. Володіти всіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, володіти повним обсягом хірургічних втручань, включаючи екстирпацію матки, перев`язку підчеревних артерій, мікрохірургічні та пластичні операції.

2.6. Надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю.

2.7. Здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів.

2.8. Проводити консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей, у тому числі вдома.

2.9. Здійснювати експертизу працездатності.

2.10. Планувати роботу та проводити аналіз її результатів.

2.11. Вести лікарську документацію.

2.12. Дотримуватися принципів медичної деонтології.

2.13. Сприяти правовому захисту жінок відповідного до чинного законодавства.

2.14. Керувати роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу.

2.15. Брати активну участь в поширенні медичних знань серед населення, у проведенні масових профілактичних оглядів.

2.16. Постійно вдосконалювати свій професійний рівень та інше, згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну та лікарську допомогу.

Будучи медичним працівником, який відповідно до ст.78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.92 № 2801-XII зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого ставлення до них, без поважних причин, легковажно розраховуючи на ненастання тяжких наслідків для здоров`я, як лікар акушер-гінеколог, завідомо знаючи, що ненадання своєчасної медичної допомоги може мати тяжкі наслідки для новонародженої дитини у вигляді смерті, ОСОБА_4 не надав належну, своєчасну і кваліфіковану медичну допомогу новонародженій дитині (30.01.2023 р.н), яку він зобов`язаний був надати відповідно до чинного законодавства та нормативно-правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, якість надання профільної допомоги хворим.

Так, 23.01.2023 ОСОБА_8 у термін вагітності 40 тижнів 3 дні звернулась до приймального відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому була госпіталізована до акушерсько-гінекологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». 29.01.2023 о 08:00 годині ОСОБА_4 заступив на добове чергування в акушерсько-гінекологічне відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Маючи достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та засоби для проведення лікування та лабораторних досліджень, був відповідальний за надання медичної допомоги ОСОБА_8 з моменту її пологів, які розпочалися 29.01.2023 року о 22:00 год. Відповідно до індивідуальної картки вагітної та породіллі ОСОБА_8 30.01.2023 року о 04:00 год. зафіксовано відходження прозорих навколоплідних вод, а о 06 год. 50 хв. зафіксовано народження живої дитини, діагностовано ускладнення в пологах - дистрес плоду, туге обвиття шиї плода пуповиною, о 07:00 новонароджена дитина матері ОСОБА_8 померла.

Причиною смерті новонародженої дитини жінки ОСОБА_8 є внутрішньоутробна гіпоксія (дистрес) плода з аспірацією навколоплідними водами, що обумовлено поєднанням наступних чинників, а саме: порушенням функціонального стану внутрішньоутробно інфікованого плода, що виникло внаслідок розладів матково-плацентарного та пуповидного кровообігу та слабкістю пологової діяльності.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за № 31-20-2025 від 15.10.2025 року новонароджена дитина не мала вроджених вад розвитку, несумісних із життям, вона досягла морфологічної зрілості, була доношеною, і відповідно, мала можливість до продовження життя поза материнським організмом, тобто була життєздатною. При веденні пологів були допущені дефекти в наданні медичної допомоги, а саме: невідповідне спостереження за станом плода, що призвело до несвоєчасного діагностування його загрозливого стану (дистресу) та відсутності вчасного перегляду акушерської тактики на користь термінового оперативного розродження жінки.

Показаннями для екстреного розродження є досягнення хоча б одним показником кардіотокографії рівня, що свідчить про дистрес плода, і підтверджено записом на плівці, за вимогами клінічного протоколу «Дистрес плода». При визначенні дистресу плода необхідно термінове розродження у першому періоді шляхом ургентного оперативного розродження (кесарев розтин); у другому періоді пологів при головному передлежанні вакуум-екстракція або застосування акушерських щипців, що не було виконано у даному клінічному випадку, та є дефектом надання медичної допомоги.

За умови адекватного надання медичної допомоги в пологах, а саме своєчасного діагностування дистресу плода та термінового розродження жінки, тяжких наслідків для новонародженої дитини можна було б запобігти.

Однак, лікарем ОСОБА_4 було допущено недооцінку стану плода та несвоєчасне встановлення клінічного діагнозу «дистрес плода» та застосування необґрунтованої тактики розродження жінки, які призвели до розвитку інтранатальної гіпоксії (асфіксії) плода, за рахунок тривалого перебування у пологових шляхах матері у поєднанні з обвиттям пуповиною шиї плоду.

Таким чином, між дефектами в наданні медичної допомоги в пологах, які полягали у несвоєчасному встановленні клінічного діагнозу «Дистрес плода» та застосуванню тактики розродження жінки, які призвели до розвитку інтранатальної гіпоксії (асфіксії) плода, за рахунок тривалого перебування у пологових шляхах матері у поєднанні з обвиттям пуповиною шиї плоду/новонародженого вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

25.11.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, а саме у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті для неповнолітнього.

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді може скоїти аналогічне кримінальне правопорушення, має реальну можливість перешкоджати ходу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності , впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також медичних працівників, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор, клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність вказаних слідчим ризиків. Події, що стали підставою для підозри, відбулися в січні 2023 року, будь-яких перешкод під час досудового роззслідування ОСОБА_4 не чинив. Пояснив, що на посаді лікаря акушер-гінеколога працює з 2000 року.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, яка вважає необхідним задовольнити клопотання, думку захисника, який вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання, думку підозрюваного, який просив відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно доч.1,ч.2ст.154КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) мотиви застосування або відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади; 2) перелік документів, які посвідчують обіймання особою посади та які підлягають поверненню особі або вилученню на час відсторонення від посади; 3) строк відсторонення від посади, який не може становити більше двох місяців; 4) порядок виконання ухвали.

Як встановлено в ході судового розгляду, подані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України. Так, підозра обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: висновками експертів; протоколом огляду; посадовою інструкцією. Отже, в ході судового розгляду клопотання доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено зазначене вище кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , і вчиненню цього правопорушення (злочину) сприяло саме перебування підозрюваного на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

При цьому судом враховуються положення чинного кримінально-процесуального законодавства, згідно з якими відсторонення від посади як захід забезпечення кримінального провадження здійснюється з метою: припинення кримінального правопорушення; припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження (наприклад, притягнути до дисциплінарної відповідальності свідка, який є підлеглим підозрюваного) або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, у клопотанні повинні бути викладені конкретні обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, вчинить такі дії, які негативно вплинуть на кримінальне провадження, а на слідчого, прокурора покладається обов`язок доведення існування таких ризиків.

Так, в обґрунтування вказаних ризиків зазначені по суті лише припущення, які не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки жодні докази на підтвердження реальності їх існування в матеріалах клопотання відсутні.

Так, як було встановлено в ході судового розгляду клопотання, факти інкримінованої підозрюваному протиправної діяльності відбулися в січні 2023 року, тобто досить тривалий час тому. Під час досудового розслідування, яке триває вже більше двох років, органом досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до певних речей та документів, які мають значення для кримінального провадження. Також, на час розгляду клопотання відсутні жодні відомості щодо подальшої неправомірної поведінки підозрюваного, вчинення ним адміністративних або інших кримінальних правопорушень. Всі медичні документи, які на думку слідчого та прокурора підозрюваний може знищити чи підробити, вже були вилучені під час надання стороні обвинувачення тимчасового доступу до цих речей і документів.

Крім того, підозрюваний після вказаного вище періоду інкримінованої йому протиправної діяльності весь час, працює на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », продовжує проводити лікування інших пацієнтів, однак протягом цього часу і дотепер будь-яких протиправних дій ним не вчинялось. Тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, може вчинити зазначені вище дії. Не було надано таких доказів і в ході розгляду клопотання.

Стосовно ж такого ризику як: підозрюваний може незаконними засобами впливати на свідків, потерпілу та інших учасників кримінального провадження, суд зважає на відсутність відомостей щодо подальшої неправомірної поведінки підозрюваного, до його повноважень не належить вирішення питання про притягнення працівників медичного закладу (які є свідками в цьому кримінальному провадженні) до дисциплінарної відповідальності, тому ризик не є обгрунтований.

Отже, наведені вище обставини свідчать про те, що відсутні підстави вважати, що такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного , який, перебуваючи на посаді лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », може продовжити вчиняти злочинні дії, незаконними засобами впливатиме на свідків, потерпілу та інших учасників кримінального провадження.

Також у ході судового розгляду клопотання не було встановлено, а прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження того, що наразі потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення його від займаної посади і зазначене втручання не потягне за собою негативні наслідки для інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав, передбачених законом, для задоволення клопотання та відсторонення підозрюваного від посади, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 154 157, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000079 від 30.01.2023 про відсторонення від посади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя