Провадження № 1-кп/344/1195/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красносілля Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, працюючого фізичною особою-підприємцем, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Так, 05 липня 2025 року близько 17 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у світлу пору доби рухався у лівій смузі руху по вул. Гетьмана Мазепи у м. Івано-Франківську в напрямку до вул. О. Довженка зі сторони вул. Дорошенка. Ділянка дороги, по якій рухався ОСОБА_5 , має по дві смуги для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою дорожньою розміткою 1.3 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України), а попутні напрямки руху розділені між собою дорожньою розміткою 1.5 ПДР України.

У цей час по нерегульованому пішохідному переходу, який розташований навпроти будинку № 168 по вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» ПДР України, проїзну частину дороги перетинав пішохід, потерпілий ОСОБА_6 , у напрямку справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. У відповідності до вимог п. 4.16 а) ПДР України, пішохід ОСОБА_6 під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мав перевагу у русі.

Водій ОСОБА_5 , маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, будучи проінформований інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід», проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу.

При цьому, ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів ПДР України: п. 1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 б, який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 4.16 а), в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора; п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1, де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_5 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичного експерта, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку лівої лобної долі, переломами потиличної кістки зліва із переходом на основу та тім`яну кістку, скроневої кістки із переходом на пірамідку зліва, лівобічним гемотимпанеумом, пневмоцифалією, саднами та синцями в ділянках голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема зазначив, що 05.07.2025 року близько 17-30 год. він, керуючи автомобілем марки «Ford Escape», по вул. Гетьмана Мазепи у м. Івано-Франківську в напрямку до вул. О. Довженка зі сторони вул. Дорошенка, проявивши неуважність, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Обвинувачений одразу ж зупинився, після чого, до 5 хвилин на місце події приїхала швидка допомога, яка госпіталізувала потерпілого. Обвинувачений підтвердив, що він постійно цікавився станом здоров`я потерпілого під час його перебування в лікувальному закладі, здійснив відповідне відшкодування потерпілому та вибачився перед ним. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а також те, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення є низьким.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

З врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин та обставин, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений в повній мірі відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить суд суворо обвинуваченого не карати, низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, відповідно до висновку органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Також, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений на автомобіль, марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.07.2025 року скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави 4457 грн. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: автомобіль, марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю; всі цифрові носії із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_9