Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4994/24
Провадження №: 1-кп/332/226/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000530 від 30.01.2024 у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000530 від 30.01.2024, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки на даний час мають місце ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Положеннями ст. 199 КПК України визначений порядок продовження строку тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від. 05.03.2025 року через неявки до суду, обвинуваченого було піддано примусовому приводу.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2025 обвинуваченого було оголошено в розшук.

Ухвалою суду від 24.07.2025 до обвинуваченого ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб, який неодноразово продовжувався. Строк дії попередньої ухвали від 06.11.2025 спливає 04 січня 2026 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_4 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, суд враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 5 до 12 років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки до суду або переховуватись від суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Крім цього, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи солдатом в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема вчинив дезертирство, що не виключає наявність ризику повторного вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній перебував у розшуку, не має офіційного джерела доходу, на даний час службу не проходить, у зв`язку з чим не має постійного та стабільного грошового забезпечення, тому наявний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування злочинним шляхом.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями свідків або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, адже знає останніх.

Судом також узято до уваги, що у справі ще не досліджені усі докази, не допитані свідки, а отже не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

В ході розгляду клопотання захисником не надано суду доказів в обґрунтування доводів про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 наміру вчинити дії, направлені на переховування від суду, вчинити вплив на свідків або вчинити новий злочин.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

З урахуванням всіх обставин справи, на підставі вимог абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе не встановлювати розмір застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто по 09 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 11.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1