Провадження №1-кп/524/341/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001839 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Олександрійського району Кіровоградської області, з вищою освітою, непрацевлаштованого, розлученого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи,

про вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 о 23 год. 26 хв., тобто в період дії воєнного стану, запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_6 знаходився на території Автозаводського району міста Кременчука біля будинку АДРЕСА_2.

У цей час ОСОБА_6 , страждаючи, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 810 від 24.11.2025, хворобливим станом психіки у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, здійснив дзвінок з абонентського номера НОМЕР_1 на лінію екстреного виклику поліції «102» та повідомив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху (замінування) будівлі казино ТОВ «ВОДНА 4444», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

У судовому засіданні ОСОБА_6 погодився із обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, вказаними у клопотанні, та не заперечував проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Крім пояснень ОСОБА_6 , вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні такими доказами:

- матеріалами кримінального провадження № 0001839, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та рапортом від 24.09.2025 про надходження повідомлення на лінію «102»;

- протоколом огляду місця події від 25.09.2025, в ході якого було оглянуто будівлю за адресою: АДРЕСА_2;

- висновком судово-психіатричного експерта № 810 від 24.11.2025 Полтавської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України», згідно з яким ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв ознаки хворобливого стану психіки у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, які не оспорюються сторонами та узгоджуються між собою, суд вважає доведеними раніше викладені обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурор просив застосувати стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння в стані неосудності, проти виду яких фактично не заперечували учасники судового провадження.

Аналізуючи надані докази та доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Правилами ч. ч. 1, 3 ст. 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, який може бути застосований судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Як встановлено висновком судово-психіатричної експертизи № 810 від 24.11.2025, ОСОБА_6 у момент вчинення правопорушення страждав та у даний час страждає хворобливим станом психіки у формі шизоафективного розладу, що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінованого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 слід вважати неосудним.

ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Висновки експерта не оспорюються учасниками судового провадження, не містять суперечностей з іншими доказами, а також обставин, які б ставили їх під сумнів.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в стані неосудності.

Також суд, зважаючи на висновки судово-психіатричної експертизи, підстави ставити які під сумнів не встановлено, вважає, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При цьому суд також враховує характер та тяжкість захворювання ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності останнього та наявність у нього інвалідності 3 групи.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 512-513 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт накладений Автозаводським районним судом м.Кременчука ухвалою від 30.09.2025 року .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M21», номер моделі SM-m215F/DSN, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_1