УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника користувача майна адвоката ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції представника користувача майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000128 від 15.07.2025 за ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 15.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході моніторингу сайту htt://lun.uk/новобудови-одеси виявлено ряд об`єктів будівництва на землях рекреаційного призначення без відповідних дозвільних документів де в подальшому здійснюється реалізація житлових та нежитлових приміщень фізичним та юридичним особам тим, самим вводяться в оман потенційні покупці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :47:001:0057 площею 34470 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням 06.01. для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, на даний момент перебуває в оренді ТОВ «Фейм груп», ДП «Транс океан тур», Підприємства з іноземними інвестиціями у вигляді ТОВ «Аверс» та використовується не за цільовим призначенням, а для будівництва житлового комплексу.

Відповідно до інформації, розміщеної на сайті https://kandinsky-residence.com.ua за адресою АДРЕСА_1 під виглядом будівництва курортно-оздоровчого комплексу будується житловий комплекс «Kandinsky Odessa Residence», який складається з чотирьох 21-поверхових будинків, квартири у яких пропонуються до продажу.

В ході проведення огляду сайту https://lun.ua/uk/kandinsky-odesa-residence, вивявлені розміщені скановані копії дозволу на виконання будівельних робіт, договір оренди, містобудівні умови та обмеження, крім того на сайті наявна інформація про продаж квартир.

Аналізом вищевказаних документів встановлено, що для будівництва житлового комплексу «Kandinsky Odessa Residence» отримані містобудівні умови і обмеження під № 01-07/247 від 14.01.2015 для будівництва курортно-оздоровчого комплексу, клас наслідків СС 2.

Відповідно до Договору оренди землі від 19.10.2011 укладеного між Одеською міською радою як орендодавцем та ТОВ «Фейм груп», ДП «Транс океан тур», Підприємством з іноземними інвестиціями у вигляді ТОВ «Аверс» як орендарями, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 34470 кв.м, з кадастровим номером :47:001:0057, що знаходиться у м.Одеса, Приморський район, вул.Французький бульвар 63/65 для експлуатації та обслуговування санаторно-оздоровчого багатопрофільного комплексу для дітей з батьками «Магнолія».

Відповідно до умов договору, земельна ділянка має використовуватись для експлуатації та обслуговування санаторно-оздоровчого багатопрофільного комплексу для дітей з батьками «Магнолія».

Крім того, відповідно до п. 8.1 договору оренди на земельній ділянці заборонено будівництво та реконструкцію об`єктів без відповідних дозвільних документів, а також наявні обмеження господарської діяльності в водоохоронній зоні Чорного моря та додержання режиму використання земель історичного ареалу «Французький бульвар», які поширюються на всю земельну ділянку, а також заборона будівництва в зоні дії сервітутів на площі 1113 кв.м.

Також разом із земельною ділянкою в оренду передано цілісні майнові комплекси, які розташовані на ній.

Разом з цим, договір не передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про охорону земель" землі в межах території України є об`єктом особливої охорони держави.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Отже, зміст правомочностей володіння і користування земельною ділянкою визначається власником землі.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяється на категорії, до яких, зокрема, належать, землі житлової та громадської забудови, а також землі рекреаційного призначення.

До земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів (статті 50 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Земельного кодексу України визначено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно до ч. 3 ст. 52 Земельного кодексу України на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

У свою чергу, відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм (ст. 39 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Види використання земельної ділянки у межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно у межах вимог, встановлених законом щодо використання земель цієї категорії з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

З наведених норм права вбачається, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі рекреаційного призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони.

Тобто, визначаючи вид використання земельної ділянки, органи державної влади і органи місцевого самоврядування можуть зазначати у таких випадках вид її використання саме для обслуговування будівель та споруд, а не для будівництва, зокрема, шляхом зазначення відповідних обмежень при прийнятті відповідних рішень про надання земельної ділянки у власність або користування та/або укладення відповідних договорів оренди.

У свою чергу зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проєктами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Отже, земельним законодавством чітко встановлено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проєктами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури. Проте, такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про землеустрій" визначено, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Таким чином Одеська міська рада передала земельну ділянку для експлуатації та обслуговування санаторно-оздоровчого багатопрофільного комплексу для дітей з батьками «Магнолія», а не для будівництва багатоквартирного житлового будинку чи інших цілей.

Відповідно до ч. 2 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Виходячи із системного аналізу положень ч. 2 ст. 124 та абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації вже існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належать на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання.

Таке правове регулювання з боку законодавця є виправданим і логічним та створює передумови одночасно як для усунення випадків покладення на власників таких об`єктів надмірного тягаря, пов`язаного з необхідністю оформлення права землекористування, так і для недопущення ухилення учасників земельних правовідносин від дотримання приписів законодавства щодо отримання земельних ділянок на конкурентних засадах та/або їх отримання з метою використання, що відрізняється від цільового використання об`єктів нерухомості, та/або у розмірі, який необґрунтовано значно перевищує площу таких об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у нормах ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

При цьому, містобудівне законодавство встановлює вимоги до будівництва, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (преамбула Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"), наприклад, спрямовані на захист довкілля, дотримання санітарних норм, безпечне для оточуючих будівництво, розвиток інженерної та дорожньо-транспортної інфраструктури, дотримання режимів використання історичних ареалів тощо. Як містобудівні умови, так і дозвіл на будівництво підтверджують, що майбутнє будівництво не порушуватиме містобудівне законодавство, але не свідчить про те, що воно відповідатиме земельному законодавству. Отже, отримання містобудівних умов та дозволу на будівництва, які видаються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури, не замінює рішення власника земельної ділянки про надання згоди на її забудову.

Одеська міська рада відповідно до Договору оренди землі від 19.10.2011 передала земельну ділянку для експлуатації та обслуговування санаторно-оздоровчого багатопрофільного комплексу для дітей з батьками «Магнолія».

Таким чином, нецільове використання земельної ділянки полягає у здійснені житлової забудови на ній, без згоди власника земельної ділянки та без зміни її цільового призначення.

Проте, невстановлені особи достовірно знаючи, що земельна ділянка не буде використовуватись за цільовим призначенням, уклали вищевказаний правочин, за яким передбачалось надання орендарю окрім земельної ділянки ще й приміщень, які на ній розташовані. Фактично, вчинили дії, які створюють передумови для вибуття земельної ділянки із державної власності в разі набуття права власності на об`єкти нерухомості, які на ній будуються.

Так, забудова ділянки з кадастровим номером :47:001:0057 грубо суперечить вимогам містобудівного та земельного законодавства України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :47:001:0057, що знаходиться у м.Одеса, Приморський район, вул. Французький бульвар 63/65, перебуває у власності Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради та перебуває в оренді ТОВ «Фейм груп», ДП «Транс океан тур» та Підприємства з іноземними інвестиціями у вигляді ТОВ «Аверс».

Враховуючи вищевикладене та те, що земельна ділянка з вищевказаним кадастровими номером є об`єктом кримінально-протиправних дій, винесено постанову про визнання її речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор звертається з клопотанням метою якого є збереження речового доказу вказаної земельної ділянки.

Процесуальний керівник надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в ньому, провести судовий розгляд у його відсутності.

Представник користувача майна ТОВ «ОДЕСАІНВЕСТБУД» - адвокат ОСОБА_4 надав письмові заперечення які підтримав в судовому засіданні окремо зазначив, що сторона обвинувачення не довела необхідності накладення арешту. Пояснив, що 30.05.2017 року між ТОВ «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС», ТОВ «ФЕЙМ ГРУП» та ТОВ «ОДЕСАІНВЕСТБУД» укладено договір № 30/02/17 про організацію будівництва за умовами якого сторони домовились про те, що у визначені терміни буде здійснюватися забудова курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами, будівництво якого буде здійснюватися на земельній ділянці у відповідності до у мов договору та згідно з погодженою сторонами проектною документацією. Так, сторонами договору виконані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, останнім Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видано дозвіл на виконання будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул.Французький бульвар 63/65, код об`єкта 1264.9. Зазначив, що землекористувачі та забудовник мали належні правові підстави для отримання містобудівних умов та забудови курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами. Зауважив, що законність будівництва і цільове використання земельної ділянки перевірено Окружним адміністративним судом м.Києва у справі №826/10543/17, рішенням у якій встановлено відповідність будівництва умовам договору оренди та всім необхідним умовам законодавства, зазначене рішення в свою чергу перевірено апеляційною та касаційною інстанціями, копія рішень додається. Більш того, на теперішній час 1 корпус курортно-оздоровчого комплексу введено в експлуатацію та відповідно до Сертифікату Управління державного архітектурно-будівельного контролю відповідає проектній документації. У зв`язку із відсутністю підстав для накладення арешту, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник користувачів майна ТОВ «ФЕЙМ ГРУП», ДП «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС» - адвокат ОСОБА_3 надав письмові заперечення які підтримав в судовому засіданні, пояснив наступне: між Одеською міською радою та ТОВ «ФЕЙМ ГРУП», ДП «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС» дійсно укладено договір оренди земельної ділянки :47:001:0057, що знаходиться у м.Одеса, Приморський район, вул.Французький бульвар 63/65 для експлуатації та обслуговування санаторно-оздоровчого багатопрофільного комплексу для дітей з батьками «Магнолія» на 49 років. Разом з тим, 30.05.2017 року між ТОВ «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС», ТОВ «ФЕЙМ ГРУП» та ТОВ «ОДЕСАІНВЕСТБУД» укладено договір № 30/02/17 про організацію будівництва за умовами якого сторони домовились про те, що у визначені терміни буде здійснюватися забудова курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами, будівництво якого буде здійснюватися на земельній ділянці у відповідності до у мов договору та згідно з погодженою сторонами проектною документацією. Крім того, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надано дозвіл на виконання будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул.Французький бульвар 63/65, код об`єкта 1264.9. Зазначив, що землекористувачі та забудовник мали належні правові підстави для отримання містобудівних умов та забудови курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами, виконували всі обмеження та дотримувалися правил забудови. Зауважив, щодо посилання прокурора відносно зміни цільового призначення земельної ділянки: так, здійснення будівництва курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами на вказаній земельній ділянці належними землекористувачами ТОВ «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС», ТОВ «ФЕЙМ ГРУП», як замовниками будівництва не змінює категорію земель, а лише змінює вид використання земельної ділянки, що є правом її користувача згідно з приписів Земельного законодавства України. Крім того, законність будівництва і цільове використання земельної ділянки перевірено Окружним адміністративним судом м.Києва у справі №826/10543/17, рішенням у якій встановлено відповідність будівництва мовам договору оренди та всім необхідним умовам законодавства, зазначене рішення в свою чергу перевірено апеляційною та касаційною інстанціями, копія рішень додається. Зазначив, що в провадженні Одеського господарського суду перебувала справа про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, предметом розгляду якої була забудова на вищезазначеній земельній ділянці, за результатами розгляду якої за ТОВ «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС» визнано право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. Зазначене рішення постановою Вищого господарського суду України залишено без змін. Тому доводи прокурора щодо оренди цілісних майнових комплексів що розташовані на земельній ділянці є таким, що не відповідають дійсності. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням земельна ділянка з кадастровим номером :47:001:0057, яка належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради та перебуває в оренді ТОВ «Фейм груп», ДП «Транс океан тур» та Підприємства з іноземними інвестиціями у вигляді ТОВ «Аверс», визнані речовими доказом у кримінальному провадженні №0000128 від 15.07.2025 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що земельна ділянка з кадастровим номером :47:001:0057 є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження такого майна, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню в частині заборони розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в частині заборони розпорядження та відчуження.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується з доводами представників ТОВ «ОДЕСАІНВЕСТБУД», ТОВ «ФЕЙМ ГРУП», ДП «ТРАНС ОКЕАН ТУР», ТОВ «АВЕРС» відносно недоведеності вимоги прокурора щодо заборони користування та здійснення будівництва на зазначеній земельній ділянці, з урахуванням того, що майно є нерухомим, забудова курортно-оздоровчого комплексу з апартаментами здійснювалося на земельній ділянці у відповідності до умов договорів та згідно з погодженою сторонами проектною документацією, із врахуванням виконання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та наданим дозволом на виконання будівельних робіт Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, зазначена вимога не підлягає задоволенню та жодним чином не обґрунтована.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000128 від 15.07.2025 за ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на із забороною відчуження та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :47:001:0057, яка належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради та перебуває в оренді ТОВ «Фейм груп», ДП «Транс океан тур» та Підприємства з іноземними інвестиціями у вигляді ТОВ «Аверс».

Заборонити особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно зазначеної земельної ділянки.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Виконання ухвали покласти на начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1