ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/478/25 Номер провадження 11-сс/814/546/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

володільця майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 28 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на вилучене під час обшуку від 24.04.2025 року майно, а саме:

- автомобіль „Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-code: НОМЕР_2 );

- ключі запалення до автомобіля,

із встановленням заборони розпорядження, користування, використання, відчуження, продажу та дарування.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000354 від 17.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді старшого машиніста Локомотивного депо „Кременчук АТ „Українська залізниця та маючи намір незаконно привласнити ввірене йому майно - дизельне паливо, шляхом формування залишку, збільшуючи норми його використання та подальшого під`єднання спеціального гумового шлангу до тепловозів ЧМЕ ЗМ і зливу паливно-мастильного матеріалу до пластикових каністр, залучив до такої діяльності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на яких поклав обов`язок залучити до протиправних дій підпорядкованих їм працівників із числа машиністів та складачів, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Крім цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підшукали та залучили до протиправної діяльності місцевих мешканців: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , яким доручили здійснювати вивіз викраденого дизельного пального та подальший його збут.

24.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава проведено обшук в автомобілі „Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено: автомобіль „Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі запалення до нього.

Постановою слідчого від 24.04.2025 року автомобіль та ключі запалення до нього визнано речовими доказами.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль „Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_24 на праві власності.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а належне майно повернути власнику, оскільки слідчим не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.

Вказує, що вилучене під час обшуку майно належить дружині ОСОБА_8 - ОСОБА_24 на праві власності, жодного відношення до кримінального провадження не має, не містить на собі слідів злочину, а тому не відповідає ознакам ст.98 КПК України.

Крім того, вказаний транспортний засіб використовується членами сім`ї ОСОБА_8 для спільних потреб.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із матеріалів провадження, виявлені під час обшуку автомобіль та ключі запалення до нього визнано речовими доказами. З огляду на протокол обшуку від 24.04.2025 року, витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що виявлене майно може мати відношення до привласнення чи розтрати чужого майна (паливно-мастильних матеріалів), яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали провадження містять достатні дані про те, що вилучені автомобіль та ключі запалення до нього відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Щодо доводів апелянта про неможливість накладення арешту на майно, оскільки воно належить дружині ОСОБА_8 ОСОБА_24 на праві приватної власності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою забезпечення речових доказів може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, для повного та всебічного розслідування даного провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, необхідно виконати ряд слідчих дій, а тому висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів є правильним.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга представника володільця майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 28 квітня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4