Справа № 539/5582/25
Провадження № 1-кп/539/387/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Засулля, Лубенського району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не працює, військовозобов`язаний, інвалідом не являється, депутатом не являється, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

установив:

25.06.2025 близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу паркану домоволодіння АДРЕСА_2 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока та один удар кулаком лівої руки в область голови справа ОСОБА_6 чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в проекції правої гілки нижньої щелепи, синців правої виличної ділянки з садном на його поверхні, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 171 від 27.06.2025 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, обставини, зазначені в обвинувальному акті не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при визначенні міри покарання повністю покладається на розсуд суду. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №171 від 27.06.2025 року, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в проекції правої гілки нижньої щелепи, синців правої виличної ділянки з садном на його поверхні.

За наведених вище обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, потерпілої, висновок експертизи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною 1 статті 125 КК України як умисному легкому тілесному ушкодженні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 є громадянином України, маючого вищу освіту, неодружений, не працює, депутатом та інвалідом не являється, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-невропатолога, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, військовозобов`язаний, не являється депутатом, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України віднесене до кримінальних проступків.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі статтею 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, відсутні.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, за місцем проживання характеризуються посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у вигляді штрафу.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.2, 7, 368, 370-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1