Справа № 676/8037/25
Провадження № 1-кп/676/184/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Камянець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частинами 2, 3 статті 307, частиною 1 статті 304 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частинами 2, 3 статті 307, частиною 1 статті 304 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження не змінились. Посилалася на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти продовження тримання його під вартою не заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного.

Вирішуючи питання за заявленими прокурором клопотанням, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про доцільність продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено. На даний час відсутні підстави вважати, що заявлені прокурором ризики зменшилися, оскільки продовжують існувати обставини, якими вони обумовлені.

При вирішенні даного питання, суд враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Зокрема, судом враховано характер інкримінованих ОСОБА_3 умисних кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в вчинених у тому числі за попередньою змовою групою осіб; тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що свідчить про реальне існування ризиків того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може вчинити одну із дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема спробувати переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, не має постійного джерела заробітку, має слабкі соціальні зв`язки.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, наведені ризики, відомості про особу обвинуваченого, а також характер інкримінованих йому злочинів свідчить про те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .

За наведених обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Одночасно, враховуючи встановлені обставини, на підставі положень частини 3 статті 183 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого також альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначивши її розмір відповідно до положень статті 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

У випадку внесення ОСОБА_3 застави, вважати обраним обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місце роботи;

-утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні як особисто, так і будь-якими засобами зв`язку або через інших осіб;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 28 березня 2026 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1