У Х В А Л А

24 листопада 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 04.11.2025 на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 27.10.2025

в с т а н о в и в :

06.11.2025 засобами електронної пошти до Білоцерківського міськрайонного суду Київської надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у судовій справі № 357/18046/25 по розгляду скарги на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду його скарги із підстав порушення, на його думку, предметної юрисдикції. За твердженням заявника, розгляд вказаної скарги має здійснюватися за правилами цивільного судочинства, не належить до повноважень слідчого судді, оскільки наразі відсутнє кримінальне провадження та досудове розслідування.

06.11.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 передана судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заяву з викладених у ній підстав.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву про відвід та викладені у ній обставини, суддя дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Скарга ОСОБА_3 подана на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки стосується невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Невнесення відомостей до ЄРДР є процесуальною дією/бездіяльністю прокурора на стадії реагування на заяву про кримінальне правопорушення.

Суддя констатує, що ч. 1 ст. 306 КПК України прямо визначає процедуру її оскарження до слідчого судді місцевого суду.

Твердження заявника на те, що «кримінального провадження не існує» і скарга нібито не може розглядатися слідчим суддею, є юридично хибним, оскільки, виходячи з положень КПК України, саме невнесення відомостей до ЄРДР є предметом судового контролю, механізм реалізації якого, передбачений ст.303307 КПК України.

Не ґрунтується на законі і твердження заявника, що скарга повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства з огляду на «правила предметної юрисдикції».

Право на звернення із указаними скаргами закріплене виключно в КПК України тоді як жодною нормою ЦПК України не передбачає розгляд таких скарг.

Щодо посилання заявника на постанову Великої Палати ВС від 15.05.2019 (14-496с18) по справі №372/2904/17-ц, то суддя констатує, що дана постанова стосується виключно питання визначення юрисдикції між цивільним та адміністративним судочинством, пов`язаного з оскарженням рішень суб`єкта владних повноважень у контексті захисту цивільних прав. Наведене заявником правова позиція не поширюється на кримінальні процесуальні відносини.

У заяві ОСОБА_3 відсутні будь-які дані, які б свідчили про особисту зацікавленість судді або інші обставини, передбачені ст.75, 76 КПК України.

Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).

В ході судового розгляду заяви про відвід, не встановлено існування обставин, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України, що виключають участь слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у даному провадженні, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, суддя дійшов висновку, що вказана заява є необґрунтованою, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 309, 369-372, 376 КПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 04.11.2025 на бездіяльність керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 27.10.2025.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.11.2025 об 11 год. 55 хв.

СуддяОСОБА_5