Справа № 610/4118/25
Провадження № 1-кс/610/729/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 19.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просить накласти арешт на вилучені 11.11.2025 під час проведення огляду земельної ділянки із кадастровим номером :01:000:0166, що перебуває у користуванні ТОВ "Агросет" 4 проби ґрунту з ділянки № 1 та 8 проб ґрунту з ділянки № 2.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час огляду місця події 11.11.2025 було виявлено вищезазначені проби ґрунту, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на них доцільно накласти арешт з метою збереження, як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого.

Прокурор просив розглядати клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 19.08.2025 з кваліфікацією за ч. 1 ст. 239 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

З матеріалів клопотання встановлено, що до Спеціалізованої екологічної прокуратури Харківської обласної прокуратури надійшло повідомлення від Управління Служби безпеки України в Харківській області про те, що під час здійснення контррозвідувальних заходів за лінією екологічної та техногенної безпеки встановлено, що посадові особи ТОВ "Агросет", порушуючи вимоги чинного природоохоронного законодавства, здійснили забруднення земельних ділянок на території Донецької територіальної громади Ізюмського району Харківської області.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 447092198 встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:000:0166 площею 4,7594 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває в оренді ТОВ "Агросет".

Під час огляду вказаної вище земельної ділянки було виявлено 2 ділянки (ділянка № 1 та ділянка № 2), на яких розміщуються відходи життєдіяльності тварин ймовірно великої рогатої худоби, яка знаходиться як в купах так і у вигляді нашарування на верхньому шарі ґрунту площею близько 0,8 га та 2,7 га. Методом конверту з вказаних земельних ділянок було відібрано об`єднані проби ґрунту у такому порядку. На ділянці № 1: 2 проби в різних місцях, поміщено до полімерного пакету та опечатано биркою; 2 проби в різних місцях, поміщено до полімерного пакету та опечатано биркою. На ділянці № 2: 4 проби в різних місцях, поміщено до полімерного пакету та опечатано биркою; 4 проби в різних місцях, поміщено до полімерного пакету та опечатано биркою. Таким чином на ділянці № 1 було відібрано 4 проби ґрунту та на ділянці № 2 було відібрано 8 проб ґрунту. Вилучені під час огляду проби були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 11.11.2025 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних (ч. 1 ст. 237 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Отже, вилучені під час огляду місця події проби ґрунту у розумінні ст. 170 КПК України, не є майном та не являються об`єктами права володіння, користування та розпорядження будь-якими особами.

Вилучення проб ґрунту є способом фіксації доказів. Вказані проби, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є речовими доказами, проте, будучи матеріальними об`єктами, вони не мають ознак майна, а тому накладення арешту на них позбавлене правового змісту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначені у клопотанні проби ґрунту, отже у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту майна слід відмовити.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відмова у задоволенні даного клопотання не тягне за собою наслідків щодо необхідності повернення майна, оскільки як зазначено вище, вилучені проби ґрунту не мають ознак майна, а відтак на них вимоги ч. 3 ст. 173 КПК України не розповсюджуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 19.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1