УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003193 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003193 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме на на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках: НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкриті в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (), з метою збереження речових доказів.

В судове засіданні прокурор не з`явився.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зокрема, п. 6 ч.1 ст. 91 КПК України визначено, що підлягають доказуванню обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом його вчення, тощо.

Як убачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження за №0003193 від 18 вересня 2025 року, внесено за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Матеріали клопотання, в свою чергу, обґрунтовано свідчать про те, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, а також про те, що наявні підстави для проведення подальшого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, питання про арешт яких порушується у клопотанні є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003193 від 18 вересня 2025 року, та мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України, тобто є речовими доказами.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, а також правову підставу для накладення арешту на грошові кошти та можливість використання зазначених грошових коштів як доказу в зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи відомості, які внесені до ЄРДР, а також фактичні обставини встановлені в ході досудового розслідування, слідчий суддя, дійшла до висновку про те, що наявні підстави для арешту майна, з метою забезпечення збереження речового доказу.

З огляду на наведене дане клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на вказані грошові кошти.

Що ж стосується прохання в частині зобов`язання службових осіб банківської установи надати органу досудового розслідування довідку про залишок коштів на вказаному рахунку до дня накладення арешту та зупинення видаткових операцій по них, то слідчий суддя, в силу Кримінального процесуального закону, не наділений повноваженнями вирішувати таке питання, а тому порушене питання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170 -173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках: НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкриті в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (), шляхом заборони розпорядження грошовими коштами.

В іншій частині вимог - клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя