Єдиний унікальний номер судової справи 678/1940/25
Номер провадження №1-кп-678-162/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2025 року за № 0000195 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ставниця, Летичівського району, Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, раніше не судимий, маючий на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2025 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 , в яких просять закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням, потерпілий не має будь-яких претензій до обвинуваченої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву і просить таке задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження - закрити, наслідки закриття кримінального провадження відомі і зрозумілі, вину визнає, кається.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала заяву і просить її задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із ним, а кримінальне провадження - закрити, наслідки закриття кримінального провадження відомі та зрозумілі, будь-яких матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення заяви обвинуваченого і потерпілої, вказав на наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, адже обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, потерпіла та обвинувачений примирились, потерпіла не має будь-яких претензій. При цьому, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід згідно зі ст. 91-1 КК України, а саме: направити його для проходження програми для кривдників.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 25 листопада 2025 року близько 20 год. 30 хв. перебуваючи у кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли в результаті словесного конфлікту з його дружиною ОСОБА_6 , прийняв рішення про спричинення останній тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у спальній кімнаті будинку за вище вказаною адресою, розмістившись навпроти потерпілої, в той момент коли вона перебувала у положенні стоячи, утримуючи своєю лівою рукою за передпліччя лівої руки потерпілої ОСОБА_6 , наніс їй один удар долонею правої руки в ділянку нижньої губи внаслідок чого, заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри нижньої губи зліва, підшкірний крововилив передньої поверхні середньої третини лівого передпліччя що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

Своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В силу ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2). Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності (ч. 2). Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3).

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1). Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (ч. 2).

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Аналіз ст. 46 КК України свідчить, що законодавець передбачив дві обов`язкові матеріально-правові підстави (умови), які є взаємопов`язаними, для застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності: примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

У абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова) судам роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до п. 4 Постанови умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості (абз. 1). Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів (абз. 3). Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (абз. 4). За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (перше речення абз. 5).

Враховуючи вказані у ч. 1 ст. 125 КК України види покарань та вимоги ст. 12 КК України, інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Із заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , заяви потерпілої ОСОБА_6 , їх позиції у судовому засіданні, обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, тобто є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок, визнає свою вину, щиро кається, попросив пробачення у потерпілої, компрометуючих даних на нього не надходило, із потерпілою примирився і остання не має до нього будь-яких претензій матеріального чи морального характеру, ні потерпіла, ні обвинувачена не заперечують проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, вони розуміють наслідки закриття кримінального провадження.

Встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Застосування в кримінальному провадженні положень КК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

Згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, шкода кримінальним правопорушенням (проступком) не встановлена, витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся та запобіжний захід не обирався.

Згідно із ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програми для кривдників (п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З огляду не викладене, враховуючи характер вчиненого проступку, факт притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_6 (Постанова Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2023 року), суд приходить висновку, що з метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства обвинуваченим, до ОСОБА_4 слід застосувати обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 1, 2, 7, 30, 31, 107, 110, 283-286, 288, 314, 350, 369-371, 372, 376, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено 26 листопада 2025 року за № 0000195 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його до Меджибізької селищної ради для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1