Провадження №: 1-кп/752/2085/25
У Х В А Л А

20.11.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0001363 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 на ВКЗ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , на ВКЗ,

захисника ОСОБА_15 ,

встановила:

прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні просив задовольнити чотири клопотання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та одне клопотання про продовження ОСОБА_8 строку дії процесуальних обов`язків, які подав в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_15 вказав, що клопотання прокурора ідентичні до попередніх, а ризики та нові обставини прокурором в клопотанні не наведені. Зазначив, що в клопотанні не вказано чому до ОСОБА_5 не можуть бути застосовані інші більш м`які запобіжні заходи, які можуть запобігти вказаним прокурором ризикам. Також зазначив, що прокурор просить визначити ОСОБА_5 непомірну заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і вважає, що застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою. Також вказав, що ОСОБА_5 родичів на ТОТ не має, переховуватись не може, оскільки наразі триває мобілізація, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, і також має на утриманні цивільну дружину та спільну дитину. Просив із врахуванням вищевказаного або зменшити розмір застави ОСОБА_5 , або змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - ОСОБА_13 підтримав позицію захисника ОСОБА_15 , вказавши, що прокурор в своїх клопотаннях посилається на показання свідків, проте свідки допитуються судом лише в судовому засіданні, і такі свідки судом ще не допитувались. Вказав, що обвинувачені не можуть впливати на інших обвинувачених, оскільки вони і так разом в СІЗО, а тому такий ризик є безпідставним. Вказав, що ОСОБА_8 перебуває у суді, не під вартою і може теоретично впливати на свідків, однак не вчиняє такі дії, а отже такий ризик є необгрунтованим. Вказав, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 погіршився, ризики для всіх обвинувачених майже однакові, а тому, на його думку, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можна змінити запобіжний захід на нічний чи цілодобовий домашній арешт. Також не заперечував щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників, крім того, вказав, що у нього погіршився стан здоров`я, оскільки він має травмоване коліно, яке потребує хірургічного втручання. Також вказав, що має дитину, яка наразі знаходиться в селі і яка потребує, в тому числі, і його піклування, а тому, просить зменшити йому заставу чи обрати інший запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_14 вказав, що клопотання прокурора дублюються, в тому числі і ризики. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 вже 1,5 року перебуває під вартою. Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_7 не працевлаштований, проте це не так, оскільки ОСОБА_7 до затримання був офіційно працевлаштований. Також вказав, що в іншій справі відносно ОСОБА_7 ще немає вироку, ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, був волонтером, та в цілому характеризується позитивно. Зазначив, що визначена застава ОСОБА_7 є непомірною, останній має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні бабусю похилого віку та має ряд хронічних захворювань, яка потребує догляду, особливо зараз в період відключень світла, коли остання не може жити нормальним життям без підтримки. Просив із врахуванням вищевказаного або зменшити розмір застави ОСОБА_7 на 100 розмірів або змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Вказав, що отримував офіційний дохід, а в іншому провадженні до нього запобіжний захід не застосований, оскільки він не порушує покладені на нього обов`язки. Вказав, що не збирається перетинати кордон чи тікати, також вказав, що наразі здатний захищати Україну. Також вказав, що його попередній роботодавець готовий внести за нього заставу.

Захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечувала щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника та просив зменшити йому заставу до 100 розмірів або змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.

Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_16 в судовому засіданні підтримав позиції інших захисників та вказав, що клопотання прокурора є необгрунтованим і ризики прокурором не доведені. Жодних доказів чи документів на обґрунутвання вказаних ним в клопотанні обставин не надав. Просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що в його сім`ї наразі біда, його квартира постраждала від обстрілів і його сім`я потребує допомоги, а тому, просив взяти вказане до уваги.

Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слід також зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про наявність ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При розгляді клопотання сторін, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України», де зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: можливість незаконного впливу на свідків, оскільки останні ще не допитані, а обвинувачені знають свідків та проживають з ними в одному місті та області; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що може бути виражено у створенні обвинуваченими штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень; ризик вчинення нових злочинів з огляду на суть обвинувачення та кількість інкримінованих епізодів; переховування обвинувачених від суду, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути призначено судом у випадку визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, обвинувачені можуть вживати заходи, спрямовані на переховування від суду.

Також, при визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, колегія суддів бере до уваги характер інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , злочинів, які згідно пред`явленого обвинувачення, вчинені у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації зухвало порушували нормальну життєдіяльність громадського суспільства, розповсюджуючи небезпечні речовини в умовах воєнного стану, коли Україна опинилась в найбільш складних умовах через вторгнення країни-агресора.

Крім того, на даний час, тільки почався судовий розгляд, а тому обвинувачені, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, можуть вчиняти дії направлені на затягування судового розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за інкриміновані злочини, а отже інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, із врахуванням наведених вище обставин, на даному етапі, на переконання колегії суддів, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать їх належну поведінку.

Окрім того, колегія суддів відповідно до вимог закону враховує вік обвинувачених, стан здоров`я та сімейний стан, наявність джерела доходів, інші дані щодо позитивної діяльності та характеристики, а також те, що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 є керівником злочинної організації, ОСОБА_6 раніше засуджений за ч. 3 ст. 307 КК України, а відносно ОСОБА_7 триває судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню за ч. 2 ст. 189 КК України.

Твердження сторони захисту про те, що ризики наведені прокурором є необґрунтованими та не доведені повністю спростовуються вказаними вище доводами колегії суддів, крім того, на переконання колегії суддів, запобігання вказаним ризикам досягнуто саме завдяки обраним та неодноразово продовженим запобіжним заходам у виді тримання під вартою одразу після затримання обвинувачених.

Отже, зважаючи характеризуючі дані обвинувачених, на існуючі ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також беручи до уваги стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів, вважає, що раніше обраний та продовжений запобіжний захід ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою є обґрунтованим та співмірним пред`явленому обвинуваченню, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

Стороною захисту не надано будь-яких достатніх доказів, які не були б враховані під час попереднього судового засідання та які б беззаперечно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а отже, за таких обставин підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на більш м`який на даній стадії судового провадження колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, колегія суддів, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, беручи до уваги наявність у обвинувачених постійних місць проживання, соціальних зв`язків, позитивної характеристики, а також враховуючи строк перебування обвинувачених під вартою та стадію судового розгляду, вважає за необхідне зменшити кожному з обвинувачених, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заставу та визначити кожному з обвинувачених, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заставу у виді 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів, на даній стадії застава саме у таких розмірах в разі її внесення, буде достатнім стимулюючим засобом кожному з обвинувачених для запобігання ризикам, наведеним прокурором.

Окрім того, при визначенні питання доцільності продовження строку дії процесуальних обов`язків ОСОБА_8 колегія суддів бере до уваги, тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній приймав участь у захисті України від країни-агресора, має нагороди за проявлену мужність та героїзм під час виконання бойових завдань в Донецькій області, стан здоров`я обвинуваченого, наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м.Києві, а тому з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам колегія суддів приходить до висновку, що продовження строку дії обов`язків, які просить прокурор є доцільним і необхідним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у виді триманні під вартою підлягають частковому задоволенню, а клопотання прокурора про продовження строку дії процесуальних обов`язків ОСОБА_8 необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, колегія суддів

постановила:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 (шістдесят) діб до 16.01.2026 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 обчислювати з 20.11.2025 року.

Визначити кожному з обвинувачених, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заставу у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як кожним з обвинувачених, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2025 року у справі 752/15289/25.

Клопотання прокурора про продовження строку дії процесуальних обов`язків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , процесуальних обов`язків до 16.01.2026 року включно, а саме:

прибувати до суду за викликом;

не відлучатися із м. Києва,

повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали буде проголошено 24.11.2025 року о 14 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3