Справа № 369/4979/25
Провадження № 1-кп/369/1646/25
В И Р О К

іменем України

28.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11 січня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Борзна, Чернігівської області, розлученого, який має на утриманні дитину 2010 року народження, працює на посаді слюсаря у ФОП ОСОБА_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироками від 11.01.2019 року Борзнянським районним судом Чернігівської області, 25.01.2021 року Деснянським районним судом ч. Чернігова, 10.02.2023 року Новозаводським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 6 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 28.08.2024 року в зв`язку із відбуттям покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що під час дії воєнного стану ОСОБА_5 09.01.2025 о 20 годині 30 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , куди його запросила ОСОБА_7 , побачив в кімнаті мобільний телефон «Redmi A1 LightGreen» та ноутбук «DreamMachines» RG4060-15UA40, які належать потерпілій ОСОБА_4 , та вирішив ними заволодіти.

Так, в той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон«Redmi A1 LightGreen» та ноутбук «DreamMachines» та разом з ними вийшов з приміщення квартири.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, утримуючи при собі вищевказане майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 659/25 від 05.03.2025,завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 40511,69 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що після знайомства в інтернеті 09.01.2025 зустрівся з ОСОБА_7 в неї в квартирі, побачив в кімнаті мобільний телефон та ноутбук, та вирішив забрати їх. Після того як приїхала поліція дане майно повернув потерпілій. У вчиненому розкаюється, вказував, що жаліє про свій вчинок та зазначав, що в майбутньому не буде вдаватися до таких вчинків.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що речі було повернуто та обвинувачений приніс свої вибачення.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлені.

Враховуючи, що згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, враховуючи обставини вчинення злочину, його щире каяття, наявність на утриманні дитини 2010 року народження, позицію потерпілої щодо призначення покарання, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого та якій шкода відшкодована обвинуваченим у повному обсязі добровільно, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2025 року на чорну сумку з логотипом білого кольору «Nike», квитанцію «іЛомбард» №38.110 від 14.02.2025.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2025 року на чорну сумку з логотипом білого кольору «Nike», квитанцію «іЛомбард» №38.110 від 14.02.2025.

Речові докази:

- чорну сумку з логотипом білого кольору «Nike», яка зберігається в камері зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_5 ;

- записи з камери відеоспостереження, які поміщено на DVDR диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- квитанцію «іЛомбард» № 38.110 від 14.02.2025, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1