ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 20 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_7 у межах кримінального провадження №0001726.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що вимоги скаржника не є предметом розгляду слідчого судді за ст. 303 КПК України, відтак у відкритті провадження за скаргою відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 20 серпня 2025 року, вважає що слідчий суддя необґрунтовано відмовив у відкритті провадження за його скаргою.

Учасники справи будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися. До апеляційного суду клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Від прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи без участі прокурора, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як встановив слідчий суддя, і це слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся із скаргою про зобов`язання слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_7 відібрати у нього показання у протокольній формі у межах кримінального провадження №0001726.

У скарзі ОСОБА_6 зазначає про те, що 01.05.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Полтави постановлено ухвалу про зобов`язання уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення. Проте, з часу внесення відомостей до ЄРДР слідчим показання у скаржника відібрано не було.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скаржника не є предметом розгляду слідчого судді відповідно до положень ст. 303 КПК України.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки визнає їх обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Наведена норма надає процесуальне право звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Між тим, зміст та вимоги скарги ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, свідчать, що предмет оскарження, який фактично стосується бездіяльності слідчого щодо невідібрання показань у ОСОБА_6 у межах кримінального провадження, не відноситься, виходячи з вимог ст. 303 КПК України, до такого виду бездіяльності, яка підлягає оскарженню під час досудового розслідування.

На думку колегії суддів, у скарзі відсутнє посилання на будь-який із визначених у ч. 1 ст. 303 КПК України видів бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Таким чином, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 20 серпня 2025 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4