пр. № 1-кс/759/7476/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.07.2025 у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру ОСОБА_6 , складене ст. слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 та погоджене прокурором у даному кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 29.07.2025 у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно даної скарги, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просив скасувати повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 29.07.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України в рамках кримінального провадження №0000404 від 01.12.2023 та зобов`язати уповноважену посадову особу Офісу Генерального прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

У скарзі захисник посилається на незаконність та необґрунтованість повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вказаному кримінальному провадженні як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала, вказувала на обґрунтованість пред`явленої підозри, а доводи сторони захисту безпідставними, просила відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за скаргою, дійшов до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального закону, в статті 24 КПК України, де вказано, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення.

Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Відповідно до правової позиції, сфомульованої Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Тобто, для повідомлення особи про підозру має бути склад кримінального правопорушення та достовірні, належні, допустимі, а в сукупності достатні докази для повідомлення особи про підозру.

У КПК України немає конкретного переліку підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1) неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

3) необґрунтованість підозри.

Під час розгляду скарги слідчим суддею було встановлено, що слідчим упралінням Головного управління Національної поліції у Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023.

Згідно повідомлення старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 29.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_6 повідомлений про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, вчинене повторно, а саме - директор ПКПП «Теплокомунсервіс» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою відповідно до розробленого злочинного плану щодо заволодіння бюджетними коштами виконавчого комітету Бучанської міської ради, на відшкодування різниці між розміром тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення в с. Гаврилівка та розміром економічно обґрунтованих витрат ПКПП «Теплокомунсервіс» надлишково отримали бюджетних коштів на 11 324 640 гривень, тим самим заволоділи бюджетними коштами на вказану суму.

Згідно ст.ст. 276-278 КПК України вбачається, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та відповідно до положень ч. 3 ст. 17 КПК, ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 94 КПК - наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Встановлення ж двомісячного строку, після якого дозволяється оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні злочину, має на меті надати строк, за збігом якого слідчий суддя зможе встановити чи укріпилася така підозра, чи стала спростованою. Саме тому лише після спливу цього строку є доцільним та можливим здійснити судовий контроль за наявністю достатніх доказів для підозри.

Тобто, слідчий суддя досліджує не самі докази, а лише їх наявність та вагомість.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000404 від 01.12.2023 встановлено, що слідчим було дотримано вимоги ст. 278 КПК України в частині вручення письмового повідомлення про підозру, зокрема встановлено, що ст.слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 29.07.2025 його вручив ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 21-49; т. 2 а.п. 144-200).

Разом з цим, слідчий суддя погоджується з позицією захисника щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри з огляду на наступне.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom».

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.07.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, приходить до висновку, що воно не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, текст повідомлення про підозру не містить зазначення конкретних дій ОСОБА_6 , які на думку слідчого та прокурора являються протиправними й підпадають під ознаки відповідних статей Кримінального кодексу України.

Виходячи із аналізу змісту повідомлення про підозру, який не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати в можливій причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, натомість у стороннього спостерігача може виникнути обґрунтований сумнів у тому, що ОСОБА_6 безпосередньо вчиняв дії, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, вчинене повторно, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозра ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023 є необґрунтованою.

Щодо тверджень прокурора, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри вже перевірялась судом апеляційної інстанції, необхідно зазначити, що з огляду на специфіку розгляду скарг на повідомлення про підозру, де предметом розгляду є саме таке повідомлення про підозру, формальне посилання на доведеність обґрунтованості повідомленої підозри при розгляді іншої судової справи без встановлення безпосередньо слідчим суддею наявності/відсутності доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) та їх достатності, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, нівелює положення КПК України щодо обов`язку слідчого судді надати детальну оцінку доводам під час перевірки повідомлення про підозру.

ОСОБА_6 як директору ПКПП «Теплокомунсервіс» повідомлено про підозру про заволодіння бюджетними коштами виконавчого комітету Бучанської міської ради, однак Бучанська міська рада заперечує факт нанесення їй збитків у взаємовідносинах з ПКПП «Теплокомунсервіс» у питанні відшкодування різниці тарифів на послугу централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та розміром економічно обґрунтованих витрат за період з 01.01.2020 по 30.06.2023. Саме такі пояснення надані 05.11.2024 Бучанською міською радою до Київського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №320/33332/24, де предметом оскарження ще з 2024 року, тобто більш як за рік до повідомлення ОСОБА_6 про підозру, є Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПКПП «Теплокомунсервіс» за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 від 25.10.2023 № 032-30/445 (т. 1 а.п. 120, т. 1 а.п.50-72).

Крім того, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні бюджетними коштами виконавчого комітету Бучанської міської ради за кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб» та зі змісту самого повідомлення мова йде про попередню змову з службовими особами ПКПП «Теплокомунсервіс», однак службовим особам Бучанської міської ради такі дії у провину не ставляться.

Більше того, сторона обвинувачення як на доказ обґрунтованості підозри посилається на висновок судово-економічної експертизи № 441/24-72 від 05.09.2024, відповідно до якого ПКПП «Теплокомунсервіс» при наданні послуг на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а також на централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 нанесено збитки місцевому бюджету у сумі 13 212 660 гривень (т.1 а.п. 73-114).

Проте, ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України майже через один рік після проведення експертизи, а саме - 29.07.2025 у заволодінні бюджетними коштами виконавчого комітету Бучанської міської ради, на відшкодування різниці між розміром тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення в с. Гаврилівка та розміром економічно обґрунтованих витрат ПКПП «Теплокомунсервіс» на суму 11 324 640 гривень.

У ході розгляду даної скарги стороною захисту надано слідчому судді три висновки експертів: від 24.06.2024 № 105/1-230/04/16-24; від 19.12.2024 № 313/12-022024; від 28.08.2025 № 001-БІВ/25, відповідно до яких нанесення збитків (втрата майна/активів/грошових коштів) Бучанській міській раді ПКПП «Теплокомунсервіс» при наданні послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 нормативно та документально не підтверджується (т. 1 а.п. 115-256; т. 2 а.п.1-99).

Вказані висновки експертів були проведенні як у період до повідомлення ОСОБА_6 про підозру, так і після повідомлення останньому про підозру.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру від 29.07.2025 ОСОБА_6 є необґрунтованим, складеним з порушенням вимог ст. 277 КПК України, а тому зазначена обставина є підставою для скасування повідомлення про підозру.

При цьому, необхідно зазначити, що вмотивованими постановами слідчих дане кримінальне провадження неодноразово закривалося. Слідчі, які приймали рішення про закриття кримінального провадження 30.12.2024 та 02.07.2025, мали у своєму розпорядженні вищезазначений висновок судово-економічної експертизи № 441/24-72 від 05.09.2024, відповідно до якого ПКПП «Теплокомунсервіс» при наданні послуг на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а також на централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 нанесено збитки місцевому бюджету у сумі 13 212 660 гривень (т.1 а.п. 73-114), однак прийшли до висновку про закриття кримінального провадження.

Так, вмотивованою постановою ст. слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 від 30.12.2024 кримінальне провадження №0000404 від 01.12.2023 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, оскільки факти службової недбалості в діях службових осіб Бучанської міської ради та ПКПП «Теплокомунсервіс» свого об`єктивного підтвердження в ході досудового розслідування не знайшли (т.2 а.п. 124-130).

Постановою від 17.01.2025 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 скасувала вказану постанову слідчого без жодної мотивації, лише зазначивши, що вивченням постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що в порушення вимог ст. 9, 84, 93 КПК України в ході досудового розслідування не вжито всіх можливих заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження (т. 2 а.п. 131).

Крім того, вмотивованою постановою ст. слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 02.07.2025 кримінальне провадження №0000404 від 01.12.2023 вдруге закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ПКПП «Теплокомунсервіс» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (т. 2 а.п. 132-138).

Постановою від 21.07.2025 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 скасував вказану постанову слідчого знову без жодної мотивації, лише зазначивши, що перевіркою законності вказаного рішення встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, зокрема, в ході досудового розслідування не виконано всіх необхідних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (т.2 а.п. 139).

Аналіз змісту обох постанов про закриття кримінального провадження, винесених двома різними слідчими, свідчить про послідовну оцінку відсутності у діях службових осіб ПКПП «Теплокомунсервіс», зокрема і директора ОСОБА_6 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Слідчі, незалежно один від одного, дійшли однакових висновків щодо відсутності причинного зв`язку між діями службових осіб та можливими шкідливими наслідками, підтвердили дотримання останніми вимог нормативно-правових актів під час розрахунку відшкодування різниці в тарифах, а також наголосили на наявності об`єктивних суперечностей у відповідному законодавчому регулюванні, що виключало реальну можливість виконання цих вимог іншим способом. Наведені висновки ґрунтуються на конкретних матеріалах провадження та документальних даних.

Скасування постанов прокурорами здійснено виключно з формальних міркувань та без спростування наведених слідчими фактичних обставин, що призвело до безпідставного повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Щодо вимог про внесення відповідних даних до ЄРДР, то слід зауважити, що Положення «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» передбачає, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється Реєстратором з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: дату скасування повідомлення про підозру - невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання рішенням слідчого судді законної сили. Отже, зазначений обов`язок є імперативним і виникає в силу закону, а тому немає підстав для додаткового судового зобов`язання у цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-112, 276-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.07.2025 у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023- задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.07.2025 у кримінальному провадженні №0000404 від 01.12.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1