КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 листопада 2025 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді начальника КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва», одруженого, має 2 неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, -

за участі: в режимі відеоконферензв`язку прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 980, 00 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 22 вересня 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційну скаргу, в яких просили, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.

Зокрема захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а прокурор просив задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

На думку сторони захисту підозра вручена ОСОБА_6 , необґрунтована, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Посилається на позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, місце проживання та роботи, одружений, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Прокурор вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не в повній мірі надав оцінку обставинам, викладеним у клопотанні, не врахував значну суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 злочину.

31 жовтня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги поданої на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року, у зв`язку із закінченням строку дії ухвали.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення та підтримав заяву про відмову від апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000969, відомості про яке 01 травня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

25 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

26 липня 2025 року старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 105 980, 00 гривень та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 22 вересня 2025 року включно.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив матеріали клопотання, вислухав пояснення учасників судового розгляду, а також врахував дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя під час вирішення клопотання, всупереч доводам апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, вважав наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 цього Кодексу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, обставини та спосіб їх вчинення, його роль у кримінальному провадженні, наслідки, наявність ризиків, передбачених п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи та проживання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що такий запобіжний захід як застава на даному етапі зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінальних правопорушень та їх наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

З урахуванням характеру та обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 105 980, 00 гривень. З таким рішенням колегія суддів погоджується.

Доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження.

Доводи сторони захисту щодо порушень правил внесення відомостей до ЄРДР, які на його думку є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, спростовуються наданими поясненнями прокурора під час апеляційного розгляду, який зазначив про технічну специфіку внесення відомостей до ЄРДР.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року, - закрити, у зв`язку з відмовою прокурора від поданої апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 758/11225/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/6113/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України