Провадження № 1-кп/761/3686/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000571, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

07.07.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 надійшов (вх. № 70744) обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000571, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08.07.2025 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст. ст. 314-316 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 підготовчому судовому засіданні просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути обрані, оскільки не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики є не доведеними. Вважав, що можливо обрати відносно ОСОБА_3 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Із положень ч. 3 ст. 315 КПК України вбачається, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

У межах цього кримінального провадження під час досудового розслідування до обвинуваченого ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ході чого, досліджувалось питання обґрунтованості підозри повідомленої обвинуваченому з огляду на приписи КПК України.

Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів та під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, однак на даній стадії судового провадження, на думку суду, цього достатньо для продовження строку відносно обвинуваченого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні прокурора.

Крім того, судом враховуються наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи із загальних визначень вказаних понять, слід відмітити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, в обґрунтування наявності ризику переховування обвинуваченого від суду, прокурор наводить наступні доводи: тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому, з метою його уникнення, останній може переховуватися від суду.

Під час надання оцінки наявності ризику переховуватись від органу досудового розслідування, судом також враховується те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» із урахуванням продовження строку дії правового режиму згідно Указу Президента № 341/2022 від 17.05.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками та потерпілим, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що, в свою чергу, зможе перешкодити проведенню належного судового розгляду.

Із огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків продовжує існувати, що обумовлює необхідність продовження строку відносно обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Також, на переконання суду, існують інший ризик неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати іншим чином, у якому обвинувачується, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При продовженні строку запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а також суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства в цілому, вчинений в стані алкогольного сп`яніння, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, суду не надано.

Слід зауважити, що згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обсяг обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у цьому випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Отже, суд вважає доведеним наявність, заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 131, 132, 176-178, 199, 314, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 08 листопада 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1