В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000869 від 09.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистану, фактично проживає за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Любарецька, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) обвинувачується у вербуванні, переміщенні людини вчинені з метою експлуатації з використанням обману, уразливого стану потерпілого, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.

У не встановлений час, але не пізніше кінця 2023, у Особа 1, за попередньою змовою з Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 та Особа 3, з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері реалізації основоположних прав щодо прояву волі особи, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб Республіки Узбекистану до України, з використанням примусу та обману цих осіб з числа соціально незахищених верств населення, що перебували в уразливому стані, зумовленими зовнішніми обставинами відсутністю власного житла, роботи та скрутним матеріальним становищем, котрих підшукували за межами території України.

Домовившись про спільне вчинення злочинів, Особа 1, Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3, визначили спосіб їх вчинення та мету - незаконне збагачення у результаті використання примусової праці громадян Республіки Узбекистану на території України.

При цьому, Особа 1 спільно з Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3, узгодили місце утримання людей, у приміщеннях та спорудах ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , що розташовані за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці.

Видом діяльності ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , 81.10 - комплексне обслуговування об`єктів, здійснює свою діяльність на земельних ділянках з кадастровими номерами № :02:001:0041, № :02:001:0042, № :02:001:0043, № :02:001:0044, № :02:001:0045 на яких розташовані теплиці, які використовуються для вирощування різних культур, овочів, та інших рослин.

Так, видами діяльності ТОВ «ФЬОРСТ СТЕП» є змішане сільське господарство, 01.11-вирощування зернових культур, бобових культур насіння олійних культур, 01.13-вирощування овочів і баштанових культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.19-вирощування інших однорідних і дворічних культур та інших пов`язаних з вирощуванням рослин та розведенням домашніх тварин.

В подальшому, у невстановлений час, але не пізніше кінця 2023 року, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) перебуваючи на території Республіки Узбекистан за вказівкою Особа 1, при невстановлених обставинах, на виконання спільного злочинного плану, направленого на вербування, переміщення осіб, з використанням обману та примусу, з метою використання їх примусової праці по вирощуванню та збору різних культур та рослин на земельних ділянках ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , розташованих за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці, завербував на території Республіки Узбекистан громадян ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , пообіцявши достатній заробіток та належні умови праці і проживання, належне харчування, замовчуючи дійсні умови праці та її характер, а саме безоплатну (малооплачувану) трудову понаднормову експлуатацію, без надання часу для відпочинку, виконанню тяжкої праці, використовуючи уразливий стан потерпілих, з метою їх подальшої незаконної трудової експлуатації на території України.

Після чого у невстановлений час, але не пізніше 16.01.2025 року, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), на виконання злочинного плану, вводячи потерпілих громадян Республіки Узбекистан ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в оману отримав від останніх на свій месенджер WhatsApp від вказаних громадяни Республіки Узбекистан скани їх паспортів, кольорові фотокартки 3,5 х 4,5 см, які надав Особа 1, для подальшого оформлення дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні.

Далі, Особа 1, спільно з Особа 2, звернулися до Київського обласного центру зайнятості з пакетом документів для отримання дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: заявою за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України, в якій роботодавець підтверджує, що посада, на якій застосовуватиметься праця іноземця або особи без громадянства, відповідно до закону не пов`язана з належністю до громадянства України і не потребує надання допуску до державної таємниці; копіями сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними разом з перекладом українською мовою, засвідченим в установленому порядку (крім іноземців та осіб без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів щодо вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; іноземців та осіб без громадянства, які оскаржують рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; осіб, які подали заяву про визнання особою без громадянства, та осіб, які оскаржують рішення про відмову у визнанні особою без громадянства); кольорова фотокартка іноземця або особи без громадянства розміром 3,5 x 4,5 сантиметра; проектом трудового договору (контракту) або гіг-контракту з іноземцем або особою без громадянства, засвідчений роботодавцем (крім відряджених іноземних працівників).

На підставі поданих документів, Особа 1 спільно з Особа 2, про отримання дозволів на застосування праці іноземців на та осіб без громадянство на території України, Київським обласним центром зайнятості громадянам Республіки Узбекистан - ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 , видано дозволи на застосування праці іноземців та особі без громадянства, на посади підсобних робітників ТОВ «ФЬОРСТ СТЕП» та ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» .

Потім, Особа 2, отримала за довіреністю від Особа 1, оригінали дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства виданих зазначеним громадянам Республіки Узбекистан, перебуваючи на території Республіки Молдова, передала зазначені дозволи ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим створено всі умови для перетину державного кордону України, з метою їх подальшої незаконної примусової праці на території України.

Після чого, 22.01.2024, 25.01.2024, 19.01.2025, 27.01.2025 на підставі дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України, громадяни Республіки Узбекистан, ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_6 , за сприяння та під супроводом Особа 1, Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), перетнули державний кордон України, де їх перемістили, на територію ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці, де вони постійно проживають та де останніх, змушують здійснювати різні види робіт, по вирощуванню, догляду, збору та завантажуванню різних сільськогосподарських культур, овочів, та інших рослин.

Після чого, над потерпілими громадяни Республіки Узбекистан, ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці, Особа 3, на виконання наказу від Особа 1, здійснював нагляд щодо завербованих вказаних громадян Республіки Узбекистан, а саме: контролював їх підйом та направлення на роботу, контролював хід виконаних робіт, обмежував їх пересування після повернення з робіт територією власності ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , застосовував прийоми психологічного тиску, позбавляючи останніх можливості обирати за своєю волію своє місце знаходження та фактично обмежуючи їх свободу переміщення.

Разом з цим, 30.03.2025 до Київського обласного центру зайнятості звернулася Особа 2, діючи єдиним умислом з іншими особами, про скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства видані громадянам Республіки Узбекистан ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Наказом Київського обласного центру зайнятості № 111/01-28.01 від 02.04.2025 відкликані дозволи на застосування праці іноземців та осіб без громадянства видані громадянам Республіки Узбекистан ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім цього, наказом Київського обласного центру зайнятості № 79/01-28.01 від 15.04.2024 на підставі подання Служби безпеки України скасовані дозволи на застосування праці іноземців та осіб без громадянства видані громадянам Республіки Узбекистан ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, Особа 1, спільно з Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3, не повідомили вказаним громадянам Республіки Узбекистан про відкликання та скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства видані громадянам Республіки Узбекистан та не вчинили дії передбачені ст. 4-1 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (Закон доповнено статтею 4-1 згідно із Законом № 2813-IX від 01.12.2022) приймаюча сторона, що запросила в Україну чи приймає в Україні іноземців та осіб без громадянства, зобов`язана:

1)вживати заходів для своєчасного подання іноземцями та особами без громадянства заяв для оформлення документів на право проживання (перебування) в Україні;

2)повідомляти про припинення підстав для тимчасового проживання чи тимчасового перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, яких вона запросила в Україну чи приймає в Україні:

3)покрити витрати іноземців та осіб без громадянства, пов`язані з їх перебуванням на території України та виїздом з України.

Також, Особа 1, спільно з Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3, періодично застосовують до вказаних громадян Республіки Узбекистан психологічний вплив, не виплачуючи в повній мірі та офіційно за виконану роботу грошову винагороду, тримають у нелюдських умовах, без належного харчування та надання часу на відпочинок, тим самим порушуючи законодавство про працю.

Крім того, Особа 1, спільно з Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3, за попередньою змовою, утримують потерпілих громадян Республіки Узбекистан у приміщенням за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці, у будівлях на території вищевказаних земельних ділянках шляхом обману, супроводжуючи свої дії висловлюваннями неправдивих відомостей з приводу офіційного працевлаштування громадяни Республіки Узбекистан на підставі дозволів на застосування праці іноземців та особі без громадянства, хоча насправді вказані дозволи скасовані та відкликані.

Отже, достовірно розуміючи, що громадяни Республіки Узбекистан, ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувають в уразливому стані, зумовлений фізичними та психічними властивостями, обумовлені зовнішніми обставинами, оскільки не мають постійного місця роботи та проживання та території України, є матеріально незабезпеченими, не можуть самостійно виїхати до Республіки Узбекистан, внаслідок складного матеріального становища, діючи шляхом обману щодо начебто належних умов праці, організували примусову працю вищевказаних осіб для отримання прибутків Особа 1, Особа 2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) та Особа 3.

Таким чином, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

27 жовтня 2025 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_23 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), у присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна, а також погодили звільнення останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим). Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення). В свою чергу, обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Також, на підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2025 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_23 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) затвердити.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Негайно звільнити з під варти ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) попереднє ув`язнення з 17 вересня 2025 року (момент його фактичного затримання) по 11 листопада 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1