Справа № 461/240/26
Провадження № 1-кп/461/313/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 07.12.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 07.12.2025 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , 06 грудня 2025 року приблизно о 11:52 год, перебуваючи поблизу головного входу в приміщення Управління Служби безпеки України у Львівській області, грубо порушуючи громадський порядок та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності наніс декілька ударів кулаками рук та ніг по склі вхідних дверей у приміщення УСБУ у Львівській області, після чого демонструючи непристойні жести та не реагуючи на зауваження працівників вказаного управління, завдав, ще один удар ногою у вхідні двері, розбивши скло дверей. Вказаними хуліганськими діями, які відбувались в громадському місці, перед іншими людьми, ОСОБА_4 порушив громадський порядок, продемонстрував особливу зухвалість, проявами якої були нецензурна лексика, ігнорування загальновизнаних правил поведінки і моральності, порушення прав та спокою інших людей, пошкодження майна, зокрема вхідних дверей приміщення Управління Служби безпеки України у львівській області, яким в результаті завдано матеріальної шкоди на суму 4276 гривень

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 у судовому засіданні факт вчинення вказаного у клопотанні прокурора суспільно-небезпечного діяння визнав; ОСОБА_4 не заперечує свою причетність до подій, які викладенні у клопотанні, а саме те, що наніс декілька ударів кулаками рук та ніг по склі вхідних дверей у приміщення УСБУ у Львівській області, після чого демонструючи непристойні жести та не реагуючи на зауваження працівників вказаного управління, завдав, ще один удар ногою у вхідні двері, розбивши скло дверей.

Пояснив, що вказані дії він вчинив з тією метою, щоб привернути увагу працівників СБУ, оскільки, на думку ОСОБА_4 , в підземеллі знаходились хімічні пристої, про що він повідомляв спочатку працівників поліції, а згодом СБУ, однак на нього не реагували.

При цьому просив не застосовувати до нього стаціонарні примусові заходи медичного характеру.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили клопотання клопотання прокурора; просили застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги. При цьому, зазначив, що матеріальна шкода відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

Безпосередньо дослідивши докази, подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими та безпосередньо перевіреними під час судового слідства доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 06.12.2025 року з фототаблицями до нього, об`єктом якого являються двері головного входу в приміщення Упраління СБУ у Львівській області. Проведеним оглядом встановлено, що вхід в приміщення здійснюється через подвійні двоє дверей. На момент огляду була відчинена ліва частина дверей, які складаються з металевої рами та подвійного склопакету всередині рами. Висота дверей близько трьох метрів та ширина подвійної половини близько 1 м. Також на момент огляду ліві подвійні двері пошкоджені, а саме ліва частина, тобто сам склопакет має посередині вмятину, з центру якої розходяться тріщини в різні сторони.

Під час огляду було виявлено та вилучено: з крайнього правого склопакету дверей - слід низу взуття у вигляді нашарування пилу; змив з поверхні скла, який поміщений в паперовий згорток та в паперовий пакет; мікрооб`єкти з правого скла лівих дверей, поміщені в паперовий згорток.

Даними протоколу огляду предметів від 08.12.2025 року, а саме спец-пакету Національна поліція України № PSP № 3354028, в якому знаходиться слід низу взуття у вигляді нашарування пилу, який вилучений з крайнього правого склопакету дверей входу в УСБУ у Львівській області; спец-пакету Національна поліція України № NPU № 4618528, в якому знаходиться змив (виділення людини) на ватний тампон з поверхні скла; спец-пакету Національна поліція України № NPU № 4618527, в якому знаходиться мікрооб`єкти на прозорій дактилоплівці.

Даними протоколу огляду предметів від 17.12.2025 року з додатками, а саме матеріального носія формату DVD-R. Оглядом відеофайлу на ньому зафіксовано фрагмент, де особа, а саме ОСОБА_4 наніс декілька ударів кулаками та ногами по склі вхідних дверей у приміщення УСНУ у Львівській області, після чого, демонструючи непристойні жести та не реагуючи па зауваження працівників вказаного управління, завдав, ще один удар ногою у вхідні двері, розбивши скло дверей

Дослідженими відеозаписами підтверджується факт перебування нанесення ОСОБА_4 ударів кулаками рук та ніг по склі вхідних дверей у приміщення УСБУ у Львівській області, проти чого останній не заперечує.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 2227 від 30.12.2025, ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофринії. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофринії за своїм психологічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до положень статті 92 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 в повному об`ємі підтримав наданий висновок № 2227 від 30.12.2025, зазначивши, що при психіатричному експертному обстеженні ОСОБА_4 виявляв розлади психіки. Враховуючи те, що ОСОБА_4 вже лікувався, однак зміни психіки мають стійкий характер, тривають більше року, то з експертної точки зору є очевидним, що усі вказані психічні порушення власне і зумовили неадекватну поведінку ОСОБА_4 під час інкримінованих йому дій.

Беручи до уваги ступінь клінічного прояву психічної хвороби у ОСОБА_4 на даний час, яка без належного лікування має можливість прогресувати, враховуючи ступінь ризику повтору суспільно небезпечних дій через наявний психічний розлад, експерт вважає, що амбулаторне лікування не буде дієвим та ефективним і рекомендує застосувати до ОСОБА_4 саме стаціонарне лікування у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад, для того щоб уникнути негативних наслідків, ремісій.

Експерт переконаний, що підстав для амбулаторного лікування не вбачається; надані захистом медичні документи носять рекомендаційний характер і не спростовують висновку психіатра про необхідність стаціонарного лікування. Таке лікування піде на користь самому ОСОБА_4 , який буде під постійним наглядом лікарів, що сприятиме належному і необхідному лікуванню.

Зазначений висновок з точки зору його наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, згідно зі статтями 84, 94, 101 КПК України, є доказом у справі і не має наперед установленої сили.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру, вказаних у висновку.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд у разі застосування таких заходів має визначити їх вид.

Вичерпний перелік примусових заходів медичного характеру наведений у ст. 94 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Застосування конкретного виду примусових заходів медичного характеру залежить від сукупності трьох критеріїв: медичного (характер і тяжкість захворювання), юридичного (тяжкість вчиненого діяння) та соціального (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). Ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

На цьому наголошувалось Верховним Судом колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 221/6664/19.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК Україци критерії в їх сукупності.

Крім цього, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зауважив, що відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд у разі застосування таких заходів має визначити їх вид.

Після отримання висновку судово-психіатричної експертизи винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування на підставі п.1 ч.1 ст.503 КПК України, оскільки особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Виходячи з положень п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст.ст. 372, 512-513 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Речові докази:

- спец-пакет Національна поліція України № PSP № 3354028, в якому знаходиться слід низу взуття у вигляді нашарування пилу, який вилучений з крайнього правого склопакету дверей входу в УСБУ у Львівській області; спец-пакет Національна поліція України № NPU № 4618528, в якому знаходиться змив (виділення людини) на ватний тампон з поверхні скла; спец-пакет Національна поліція України № NPU № 4618527, в якому знаходиться мікрообєкти на прозорій дактилоплівці знищити;

- оптичний диск DVD-R залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1