Справа № 487/2051/25
Провадження № 1-кс/487/5464/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000169 від 05.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000169 від 05.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 09.12.2025 в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Самсунг А15", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000169 від 05.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

09.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено мобільний телефон "Самсунг А15", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом, оскільки він може містити документи в електронному вигляді, які матимуть важливе значення для досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В частині 2 ст. 173 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000169 від 05.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2022-2023 років посадові особи ряду закладів охорони здоров`я Херсонської області шляхом внесення недостовірних даних до звітних документів Національної служби здоров`я України (далі НСЗУ), отримували за програмою медичних гарантій державні кошти як надавачі медичних послуг, проте фактично свою діяльність не здійснювали, оскільки вказані заклади знаходяться на тимчасово окупованій території, що ймовірно свідчить про привласнення посадовими особами закладів охорони здоров`я державних коштів в особливо великих розмірах.

Протягом 2022-2023 років ФОП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_3 , отримано від НСЗУ кошти в загальній сумі 19,9 млн грн.

Відповідно до аналітичних звітів, оприлюднених НСЗУ на своєму офіційному веб-порталі, з ФОП ОСОБА_5 у 2022 році укладено договорів про надання медичних послуг на загальну суму 16,6 млн грн.

Протягом 2022 року від НСЗУ на користь ФОП ОСОБА_5 перераховано кошти в загальній сумі 16,3 млн грн (січень 1,481 млн грн; лютий 1,512 млн грн; березень 1,647 млн грн; квітень 1,647 млн грн; травень 1,647 млн грн; червень 1,647 млн грн; липень 1,649 млн грн; серпень 1,649 млн грн; вересень 1,649 млн грн; жовтень 770 тис. грн; листопад 527 тис. грн; грудень 519 тис. грн).

Відповідно до аналітичних звітів, оприлюднених НСЗУ на своєму офіційному веб-порталі, з ФОП ОСОБА_5 у 2023 році укладено договорів про надання медичних послуг на загальну суму 3,3 млн грн.

Протягом 2022 року від НСЗУ на користь ФОП ОСОБА_5 перераховано кошти в загальній сумі 3,3 млн грн (січень 508 тис. грн; лютий 487 тис. грн; березень 15 тис. грн; квітень 466 тис. грн; травень 441 тис. грн; червень 401 тис. грн; липень 177 тис. грн; серпень 171 тис. грн; вересень 166 тис. грн; жовтень 162 тис. грн; листопад 160 тис. грн; грудень 134 тис. грн).

Вказані кошти перераховувалися НСЗУ на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

За результатами аналізу вилучених в АТ «СЕНС БАНК» документів встановлено, що вищевказаний розрахунковий рахунок відкрито ОСОБА_6 на підставі довіреності від імені ФОП ОСОБА_5 , виданої 08.11.2021 на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до відомостей про рух коштів по вищевказаному розрахунковому рахунку встановлено, що протягом 02-07 березня 2024 року з нього знято 112 000 грн з банкоматів в м. Києві.

Крім того, протягом 2023 року з вказаного рахунку переказані кошти в сумі 5 954 949,00 грн на платіжну картку (розрахунковий рахунок НОМЕР_5 ), видану ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 .

Протягом березня-листопада 2023 року з вказаного розрахункового рахунку на території м. Києва та м. Харкова з використанням банкоматів зняті готівкою кошти в загальній сумі 1 278 000,00 грн.

Вказані операції не могли бути виконані ОСОБА_5 , оскільки вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.08.2024 у справі № 766/7555/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Справа розглядалася у порядку спеціального судового провадження у зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_5 .

Крім того, ФОП ОСОБА_5 при звітуванні протягом 2022-2023 років до НСЗУ вказував одним з місць надання медичних послуг приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою здійснюється діяльність ТОВ «Перша приватна поліклініка Філія Щаслива».

Крім того, згідно з вилученою в Національній службі здоров`я України інформацією ФОП ОСОБА_5 звітував про працевлаштування у нього протягом 2022-2023 років лікарів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які є діючими лікарями ТОВ «Перша приватна поліклініка Філія Щаслива».

08.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук за місцезнаходженням ТОВ «Перша приватна поліклініка Філія Щаслива», де нічого не виявлено та не вилучено.

В ході досудового розслідування встановлено, що керівником ТОВ «Перша приватна поліклініка Філія Щаслива» ОСОБА_4 до моменту проведення обшуку знищено інформацію щодо ФОП ОСОБА_5 , яка зберігалася на її ноутбуці, а також печатку ФОП ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2025 надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою виявлення та вилучення ноутбуку, яким користується ОСОБА_4 , та на носіях інформації якого зберіглися дані (документація, скани печатки з реквізитами ФОП ОСОБА_5 ) щодо діяльності ФОП ОСОБА_5 протягом 2022-2023 років, та які можливо буде відновити, а також мобільного телефону ОСОБА_4 , на якому може зберігатися інформація щодо діяльності ФОП ОСОБА_5 та листування з особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу обшуку, 09.12.2025 слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_13 проведено обшук за вищевказаною адресою, де виявлено та вилучено мобільний телефон "Самсунг А15", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 09.12.2025 вилучений пристрій визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування та на час розгляду клопотання існують обґрунтовані підстави вважати, що мобільний телефон, вилучений 09.12.2025 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою його збереження та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.12.2025 в ході проведення обшуку за місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Самсунг А15", чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1