Справа № 204/3932/24
Провадження № 1-кп/204/393/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження № 0000074, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 до суду було подано клопотання про витребування доказів, а саме витребування від Верховної Ради України оригіналів: Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, а також всіх законів, якими суд керується під час розгляду справи. В обґрунтування клопотання захисником зазначено, що кодекси України, не були підписані відповідними посадовими особами: Головою Верховної Ради України і Президентом України одночасно, що свідчить про грубе порушення процедури їх прийняття, що як наслідок свідчить про їх нікчемність і неможливість застосування під час здійснення правосуддя.

У судовому засіданні захисник подане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечувала, зазначила, що чинність нормативно-правових актів визначається Конституційним судом.

Вивчи подане клопотання, вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається зі змісту клопотання захисника ОСОБА_4 воно обґрунтовано наявними у захисника сумнівами у чинності нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.ст.8, 19, 68 Конституції України органи державної влади, у тому числі суд, зобов`язаний діяти виключно на підставі та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Суд загальної юрисдикції при розгляді кримінального провадження, в межах своєї компетенції, не наділений повноваженнями надавати оцінку чинності законів, у тому числі кодексів, вирішувати питання про їх конституційність, а має лише застосовувати чинне законодавство.

Кримінальний кодекс України та Кримінальний процесуальний кодекс України були прийняті Верховною Радою України, підписані Президентом України, офіційно оприлюднені та набрали чинності у встановленому законом порядку, що ставити під сумнівів будь-які підстави відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Однак, жодним судовим рішенням, у тому числі Конституційного Суду України, вказані закони не визнані такими, що суперечать Конституції України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до положень КПК України предметом витребування можуть бути лише докази, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, натомість нормативно-правові акти джерелами доказів не являються.

Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України це офіційні джерела права, які перебувають у відкритому доступі та не потребують витребування. Закон не є документом у розумінні доказу, оскільки він не містить відомостей, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі викладеного, розглянувши клопотання захисника про витребування оригіналів нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про витребування оригіналів нормативно-правових актів відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1