Провадження № 1-кс/714/21/26
У Х В А Л А

"07" січня 2026 р. м.Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення № 2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2026 року за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що ОСОБА_4 06 січня 2026 року, близько 08 год. 30 хв., перебуваючи на території контрольно-пропускного пункту «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, надав службовій особі, а саме працівнику прикордонної служби неправомірну вигоду, грошові кошти в сумі 1000 доларів США, за безперешкодний пропуск через державний кордон України.

Вказані грошові кошти, а саме десять купюр номіналом по 100 доларів США кожна, із серійними номерами: QK65954476А, QK65954455А, LF41911828G, QK65954446А, QK65954466А, QR65954447А, QК65954453А, QК65954475А, QК65954454А, QК65954474А, за постановою старшого слідчого відділення №2 (м. Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 06 січня 2026 року були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що вказані грошові кошти є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, втім від останнього до суду на дійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує повністю та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 , як особа щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`вився. Втім, захисник останнього ОСОБА_7 подав суду заяву за якою просив розглянути клопотання у його відсутності. Щодо накладення арешту на вилучені кошти не заперечує.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що 06 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000003 про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.369 КК України, за фактом надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 06 січня 2026 року, в службовому приміщенні КПП «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, виявлено десять купюр номіналом по 100 доларів США кожна, із серійними номерами: QK65954476А, QK65954455А, LF41911828G, QK65954446А, QK65954466А, QR65954447А, QК65954453А, QК65954475А, QК65954454А, QК65954474А, які за повідомленням працівника прикордонної служби були наданні йому ОСОБА_4 за його безперешкодний пропуск через державний кордон України.

Виявлені та вилучені грошові кошти на які прокурор просить накласти арешт, за постановою старшого слідчого відділення №2 (м. Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 06 січня 2026 року визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

06 січня 2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст. 173 КПК).

За наведених вище обставин, прихожу до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено та визнано речовим доказом.

Слід також зазначити, що задоволення вказаного клопотання, виправдовують потреби досудового розслідування з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти на загальну суму 1000 доларів США, а саме десять купюр номіналом по 100 доларів США, із серійними номерами: QK65954476А, QK65954455А, LF41911828G, QK65954446А, QK65954466А, QR65954447А, QК65954453А, QК65954475А, QК65954454А, QК65954474А, які поміщені до спеціального сейф-пакету CRI1085212 та були вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «08» січня 2026 року.

Слідчий суддя: