В И Р О К

іменем України

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000488, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у грудні місяці 2025 року (більш точну дату та час під час дізнання не встановлено), проходячи по проспекту Мануйлівському у місті Дніпро (більш точну адресу під час дізнання не встановлено), знайшов паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовлений поліграфічним способом за допомогою друкарських форм плоского офсетного друку з елементами ірисового та растрового друку та містить спеціальні елементи захисту і бланк якого відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічному бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Усвідомлюючи той факт, що вказаний паспорт є офіційним документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме вищевказаного паспорту громадянина України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з п. 7 вказаного Положення - записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Реалізовуючи такий, що раптово виник, кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 поклав паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кишені одягнутих на ньому штанів та попрямував до місця свого мешкання.

Згідно з приміткою до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_3 , в грудні місяці 2025 року, (більш точну дату та час під час дізнання не встановлено), знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, взяв фотокартки зі своїм зображенням та вклеїв їх до першої сторінки вказаного паспорта, попередньо видаливши первинні фотокартки із зображенням ОСОБА_4 . Таким чином ОСОБА_3 підробив офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його подальшого використання.

Далі, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_3 , 12 грудня 2025, приблизно о 13 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку № 16 по вулиці Вітчизняній в місті Дніпрі, був зупинений поліцейським сектору превенції відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, який на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» попрохав ОСОБА_3 пред`явити військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує його особу.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в який він вклеїв фотокартку зі своїм зображенням. Реалізуючи вказаний кримінально-протиправний умисел, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підроблений ним за вищевказаних обставин, пред`явив його поліцейському сектору превенції відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права. Оглянувши вказаний паспорт громадянина України, у поліцейського виник сумнів щодо його справжності, через що останнім було викликано СОГ ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

12 грудня 2025 року, у період часу з 15 години 02 хвилин до 15 години 20 хвилин, в ході огляду документу, ОСОБА_3 у присутності двох понятих видав заступнику начальника СД ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ОСОБА_3 підробив за вищевказаних обставин і використовував в якості завідомо підробленого документу для посвідчення своєї особи.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, відомості про особу обвинуваченого.

Останній не має не знятих та непогашених судимостей, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має постійне місце проживання, де характеризується опосередковано, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

На обставини, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання обвинуваченому, сторони не посилаються і такі обставини судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді пробаційного нагляду у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України за кожен із кримінальних проступків, оскільки штраф через відсутність у ОСОБА_3 постійного джерела доходу не буде дієвим, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає визначенню за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Речовий доказ: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:

22.12.2025