ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/549/24

Провадження № 11-кп/820/393/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькомув режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 від 26.11.2023 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника -адвоката ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, депутатом не обирався, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 11 березня 2025 року, зарахувавши в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 26 листопада 2023 року по 10 березня 2025 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Старокотянтинівського районного суду від 27 листопада 2023 року на речові докази скасовано.

Речові докази:

- прозору пластиковау пляшку, об`ємом 1,5 л., із етикеткою «Караван, Артезіанська», футболку синього кольору із елементами помаранчевого кольору, прозору пластикову (поліетиленова) пляшку, об`ємом 0,5 л., із етикеткою на якій наявні написи марки «Coca Cola», фрагмент аркуша паперу із друкованими написами та розграфленнями, який має на собі сліди речовини бурого кольору, 2 (дві) скляні стопки, із ребристими стінками, 1 (одну) скляну стопку із ребристими стінками, 1 (одну) пластикову стопку із наявною деформацією, прозору пластикову (поліетиленову) пляшку, об`ємом 0,5 л., із етикеткою «Караван Лимонад», слід речовини бурого кольору із згустком на об`єктоносії (фрагмент килиму), чоловічі кросівки, коричневого кольору, із підошвою чорного кольору, з наявною емблемою марки «Nike», чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, кофту на замку чорного кольору, штани чорного кольору, шкарпетки чорного кольору та труси сірого кольору, спортивні штани, чорного кольору та кофту, темного синього кольору із наявним написом «КиївТрансгаз», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів. 2 м. Старокостянтинів, Хмельницького району - знищено;

- спортивні штани чорного кольору та кофту, темного кольору із елементами блакитного та білого кольорів, із наявною емблемою «Adidas», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - залишити останньому;

- мобільний телефон марки «Nokia», який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів. 2 м. Старокостянтинів, Хмельницького повернуто потерпілій ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Хіаоті», моделі «Redmi 9Т», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім- картою мобільного оператора стільникового зв`язку ТОВ «ВФ Україна» НОМЕР_3 в чохлі типу книжечка повернуто обвинуваченому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 12 873,76 грн стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави.

За вироком суду 26 листопада 2023 року в період часу з 14 год по 15 год, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні власної квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та можливі наслідки, умисно, з прикладанням сили, наніс 5 ударів кулаками в область обличчя ОСОБА_11 , після чого ще не менше 5 ударів кулаком правої руки по різних частинах тіла останнього, в результаті чого ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у виді крововиливів по передній поверхні лівого плеча в середній третині, в проекції лівої здухвинної кістки, по передньо-внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, непрямий перелом 2-го ребра зліва по передньо-пахвинній лінії, прямі переломи 9, 10, 11, 12 ребер зліва по лінії, яка з`єднує 9-те ребро по передньо-пахвинній лінії та 12-те ребро по середньо- лопатковій лінії, які мають ознаки середнього ступеню важкості тілесних ушкоджень та внутрішньочерепної травми, крововиливи під м`які мозкові оболонки по переважаючій поверхні обох півкуль головного мозку, з точками прикладання - крововилив в лобній ділянці голови справа та крововилив під м`які тканини голови в лобній ділянці справа, крововилив під м`які тканини голови в лівій тім`яній ділянці, крововиливи: в правій навколоочній ділянці; в лівій навколоочній ділянці з переходом на ліву виличну та ліву щоку; в ділянці спинки носа, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 на місці події.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , як видно з її змісту, просить скасувати вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження.

Вказує, що суд у вироку зазначив не вірні та поверхневі покази свідків, а саме описано з вигідної сторони для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину; надано неналежну оцінку письмовим доказам у справі, викладені у вироку обставини не відповідають дійсності, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту, якими ініційовувались процесуальні дії, після проведення яких було б досягнуто повноти судового розгляду. Внаслідок чого, суд першої інстанції, без підтверджуючих доказів, та не усунувши розбіжності в показаннях свідків та обвинуваченого, визнав ОСОБА_6 винним.

Суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 , який своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та зокрема вказав, що будь-яких ударів ОСОБА_11 не наносив, оскільки у них дружні відносини. Вважає, що саме ОСОБА_10 обмовив його і саме він побив ОСОБА_11 , оскільки до приїзду працівників поліції останній поводив себе дивно.

В ході досудового розслідування під час затримання 26.11.2023 ОСОБА_6 у нього було відібрано зрізи нігтьових пластин пальців рук, змиви з рук, а також вилучено одяг у який він був одягнений. Відповідно до висновків судових експертиз, на вказаних об`єктах не було виявлено слідів крові ОСОБА_11 . Натомість, у ОСОБА_10 вказані об`єкти для дослідження були відібрані лише 29.11.2023 та 30.11.2023 року, що ставить під сумнів об`єктивність під час досудового розслідування сторони обвинувачення.

Судом першої інстанції покази свідка ОСОБА_12 викладені не в повному обсязі, а лише з вигідної позиції для обвинувачення, крім того він достеменно все не пам`ятає на даний час, лише фрагментами

30.11.2023 між ОСОБА_12 і ОСОБА_6 проводився одночасний допит. При цьому отримані під час одночасного допиту покази ОСОБА_12 та надані покази у судовому засіданні, суттєво різняться між собою.

Крім того, згідно висновку експерта № 112 від 29.11.2023 року в ході проведення судово-медичної експертизи свідка ОСОБА_12 останній повідомив, що 26.11.2023 в квартирі, спочатку ОСОБА_13 три рази вдарив кулаком в обличчя та праве вухо ОСОБА_12 , потім ОСОБА_14 вдарив кулаком один раз в ділянку лоба та зіштовхнув зі сходів.

Протокол одночасного допиту декількох осіб між підозрюваним ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_12 , за участі захисника ОСОБА_7 , додаток до протоколом - оптичний диск із відеозаписом слідчої дії та стенограма до відеозапису протоколу проведення одночасного допиту, які були надані стороною обвинувачення та долучені судом першої інстанції до матеріалів кримінального провадження, мали б бути використані як докази у суді, проте вони були досліджені не повністю.

Судом першої інстанції невірно заначено і поверхнево висвітлені показання свідка ОСОБА_15 надані 17.12.2024 року під час допиту у судовому засіданні, а саме взагалі не відображено у вироку і не взято до уваги те, що остання повідомила, що ОСОБА_12 розповідав їй після незначного проміжку часу від загибелі ОСОБА_11 , що 26.11.2023, коли він залишав приміщення квартири ОСОБА_6 , то на той час між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 .

У зв`язку із чим, стороною захисту 28.01.2025 року було заявлено і подано письмове клопотання про доповнення судового розгляду та виклик для допиту у якості свідка ОСОБА_12 , із врахуванням зазначених вище обставин, проте ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 28.01.2025 у задоволенні вказаного клопотання було безпідставно відмовлено.

Основним доказом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення сторона обвинувачення та суд першої інстанції вважають показання свідка ОСОБА_10 , в тому числі надані останнім в ході слідчого експерименту, проте вказані показання не можуть бути вагомими доказами та є недостовірними, в тому числі і через те, що свідок ОСОБА_10 неодноразово змінював виклад обставин подій під час своїх допитів 03.12.2024 та 04.12.2024 року в ході судового розгляду та під час досудового розслідування. Разом з цим, стороною обвинувачення належним чином не перевірено ОСОБА_10 на причетність до вчинення даного кримінального правопорушення, а його показання лягли в основу звинувачень ОСОБА_6 , при тому, що ОСОБА_10 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, кримінальних правопорушень поєднаних із насильством.

Інших доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, під час розгляду в суді першої інстанції не встановлено.

Під час досудового розслідування із підозрюваним на той час ОСОБА_6 двічі проводився слідчий експеримент із застосуванням відеозапису, а саме 30.11.2023 року та 19.02.2024 року, проте судова психологічна експертиза по вказаним відеозаписам не проводилась, при тому, що показання ОСОБА_6 , та свідка ОСОБА_10 суттєво різняться, а розбіжності у їх показаннях одночасним допитом не були усунуті.

Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про доповнення судового розгляду та призначення судової психологічної експертизи, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Судом не повністю досліджені висновки експертиз, а саме: висновки експертиз № 560, 561 від 20 грудня 2023 року, згідно яких що на марлевих тампонах - змивах з правої та лівої руки ОСОБА_6 слідів крові не знайдено; висновки експертиз № 166, 167 від 22 грудня 2023 року, якими встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів з лівої та правої руки ОСОБА_6 слідів крові та ядровмісних клітин не знайдено; висновки експертиз № 565, 566 від 21 грудня 2023, якими встановлено, що на одязі ОСОБА_6 слідів крові не знайдено; висновку експертизи № 110 від 28.11.2023 року, щодо виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та часу їх утворення, з якого слідує, що садно не могло виникнути 26.11.2023 року, а було отримано раніше ніж 25.11.2023, тобто не має відношень до подій 26.11.2023 року, а крововилив виник внаслідок удару в обличчя свідка ОСОБА_12 , як це повідомляє останній та ОСОБА_6 ; висновку судово-імунологічної експертизи № 564 від 22.12.2023.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_11 26.11.2023 витирав плями крові ОСОБА_12 в коридорі квартири ОСОБА_6 , що й пояснює їх походження на ОСОБА_11 футболці, оскільки групова приналежність крові ОСОБА_12 та ОСОБА_6 повністю ідентична, а відповідно до висновку експертизи № 110 в ході огляду ОСОБА_6 не було виявлено відкритих ран, із яких могла б піти кров, а також не було виявлено слідів крові в ході змивів з його рук (висновки експертиз № 565, 566).

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року щодо нього та закрити кримінальне провадження, враховуючи його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому зловину.

Вказує про необґрунтованість та незаконність вироку суду.

Судом не були допитані експерти, не надано належної оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам та не взято до уваги допущенні під час досудового розслідування порушення. Порушена презумпція невинуватості у кримінальному провадженні.

Обвинуваченому не було надано належну правову допомогу адвокатом.

Суд не дав належної оцінки показам свідків. Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є суперечливими.

Під час затримання відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 26.11.2023 зрізи нігтьових пластин пальців рук, змиви з рук, одяг було відібрано лише у ОСОБА_6 . А ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відпустили додому, не відібравши необхідні зразки.

Відповідно до висновків судових експертиз, на вказаних об`єктах не було виявлено слідів крові ОСОБА_11 , а отже ОСОБА_6 не причетний до злочину. Висновки експертиз доводять невинуватість обвинуваченого у вчиненому злочині.

Під час проведення експертизи експертом імунологом було встановлено лише наближення по групі крові як у обвинуваченого, проте за такими ознаками має кров і ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування не розглядалося питання щодо причетності до злочину іншої особи, яка могла б мати доступ до житла обвинуваченого, поки той спав.

Не було проведено експертизу по ДНК даним по зразках обвинуваченого взятих на предмет його причетності, чи має він відношення до крові, яка була на ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду не було допитано експерта, не було з`ясовано можливості щодо проведення додаткової експертизи на питання належності чи неналежності ДНК даних.

У ОСОБА_10 об`єкти для дослідження були відібрані лише на третю добу, що ставить під сумнів об`єктивність під час досудового розслідування сторони обвинувачення.

Не було з`ясовано хто контактував з ОСОБА_11 та хто наніс травми несумісні з життям що призвели до смерті.

По прибуттю слідчо-оперативної групи не були досліджені вхідні двері, відбитки пальців, залишки ДНК даних для визначення хто міг контактувати з вхідними дверима, оскільки тіло лежало на порозі вхідних дверей. Не встановлено, чи ОСОБА_16 отримав травми несумісні з життям в коридорі квартири коли двері не були зачинені на ключ та не були проведені змиви зпідлоги на встановлення руху тіла по підлозі з метою ввести слідство в оману.

Суд не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_10 , який неодноразово змінював свої покази та приховував свою причетність до вчиненого злочину.

Згідно висновку експерта №218 від 01.12.2023 у ОСОБА_6 наявність в крові етилового спирту становить 0,88 проміле. Проте, відсутня інформації щодо кількості етилового спирту (проміле) у крові ОСОБА_10 та ОСОБА_12 станом на 26.11.2023.

Судом не були допитані експерти, які проводили судову психологічну експертизу №3365/23-26 від 08.02.2024 та не взято до уваги, що ОСОБА_10 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, кримінальних правопорушень поєднаних із насильством.

Суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 , висновку експертизи №110 від 28.11.202.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримання вимог поданих апеляційних скарг, пояснення потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , які у задоволенні апеляційних скарг просили відмовити, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду показав, своєї вини у вчиненому не визнав та показав, що 26 листопада 2023 року близько 09 години до нього в квартиру, де також після святкування його дня народження 25 листопада 2023 року залишався потерпілий ОСОБА_11 , з яким вони зранку вже випили 0,5 л горілки, прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Вони разом продовжили розпивати алкогольні напої, в ході чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 виникла суперечка з приводу сестри останнього ОСОБА_15 , з якою ОСОБА_17 кілька років проживав в цивільному шлюбі. При цьому ОСОБА_6 тильною стороною долоні правої руки наніс удар в область обличчя ОСОБА_12 , від чого той впав зі стільця на підлогу, а ОСОБА_10 взяв його за комір, відволік до вікна та наніс ОСОБА_12 близько 5 ударів по обличчю. ОСОБА_6 розборонив їх та сказав ОСОБА_12 йти додому, а сам близько 11 години пішов спати. Близько 15 години ОСОБА_6 прокинувся та знайшов в коридорі на підлозі ОСОБА_11 . Увімкнувши світло, він побачив навколо очей ОСОБА_11 синці, а взявши його за руку, відчув, що той не подає ознак життя. Він розбудив ОСОБА_10 , зателефонував ОСОБА_12 та викликав швидку допомогу та поліцію. Стверджував, що будь-яких ударів ОСОБА_11 не наносив, оскільки в них були дружні відносини. Уважє, що саме ОСОБА_10 обмовив його і саме він побив ОСОБА_11 , хоча особисто цього не бачив. Поліції не повідомив про наявні у потерпілого тілесні ушкодження бо злякався, а у подальшому пояснював, що думав, що його запитують про ножові та вогнепальні поранення, а не про звичайні синці. Указував, що ОСОБА_10 хотів піти з квартири, однак він його зупинив. По приїзду працівників поліції їх допитували окремо, а за годину його затримали.

В ході слідчого експерименту, проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , він дав аналогічні пояснення, заперечив нанесення ударів потерпілому, лише показав, як наніс один удар кулаком в ніс ОСОБА_12 , від чого той впав на підлогу. Від цього удару у обвинуваченого на правій руці уворились садна. Зазначив, що зі слів ОСОБА_12 , йому відомо, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_8 , у судових засіданнях суду першої та апеляційних інстанції показала, що є двоюрідною тіткою загиблого ОСОБА_11 , про його смерть дізналась від працівників поліції, поховання потерпілого здійснювали комунальні служби, цивільного позову не подавала. Про характер відносин між ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 їй нічого не відомо. Просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_18 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується:

- Показами свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що 26 листопада 2023 року в квартирі ОСОБА_6 під час вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , у нього виник конфлікт з останнім з приводу ОСОБА_19 , яка є його рідною сестрою, в ході якого ОСОБА_10 наніс йому кілька ударів по голові та вуху. ОСОБА_6 наказав йому заспокоїтись, а тому він розсердився і почав збиратись додому. В коридорі ОСОБА_10 наніс йому ще кілька ударів в обличчя, розбивши носа, від чого в нього пішла кров. Чим ОСОБА_10 наносив йому удари не пом`ятає. Він залишив квартиру близько 11 години. Зазначав, що у його конфлікт із ОСОБА_10 ніхто з присутніх не втручався, ОСОБА_6 по обличчю його не бив та не розбороняв їх, а лише наказав йому йти додому. У його присутності ОСОБА_6 чи інші хлопці ОСОБА_11 ударів не наносили, інших конфліктів між ними також не було.

-Показами свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні суду першої інстанції 04 грудня 2024 року показав, що 26 листопада 2023 року прийшов до ОСОБА_6 близько 08 години, де вже також перебував п`яний ОСОБА_11 , трохи пізнійше прийшов ОСОБА_12 . Під час вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_12 кілька ударів по обличчю та у вухо. Коли ОСОБА_12 збирався йти додому, в коридорі він наніс йому ще кілька ударів головою в обличчя, після чого той пішов додому. ОСОБА_11 витер кров ОСОБА_12 на підлозі в коридорі щіткою чи туалетним папером, та вони всі разом на кухні продовжили вживати алкогольні напої. Через деякий час між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на побутовому грунті виник конфлікт, останній встав з-за столу, підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому кілька ударів по обличчю, від чого потерпілий вдарився головою об стіну. За 10-15 хвилин у ОСОБА_11 на обличі з`явились великі "фінгали" під очими, вони ще трохи випили і ОСОБА_11 пішов в коридор, а ОСОБА_6 пішов за ним і ОСОБА_20 чув, як обвинувачений наніс потерпілому ще близько 4-5 ударів. Потім він з ОСОБА_6 пішли спати, а ОСОБА_11 залишився лежати в коридорі. ОСОБА_10 подумав, що потерпілий просто п`яний, бо він і раніше міг лежати п`яним на підлозі і спати. Прокинувшись близко 15 години, він вияв тіло ОСОБА_11 , в коридорі і зрозумів, що той не подає ознак життя (особисто перевірив пульс), він з ОСОБА_6 вирішили ще випити, після чого він наполіг, щоб викликати працівників поліції з телефона ОСОБА_21 . Стверджував, що обвинувачений пропонував винести тіло потерпілого в мішку до приїзду поліції. Заперечував нанесення ударів ОСОБА_6 ОСОБА_12 , та зазначав, що обвинувачений раніше неодноразово бив потерпілого без особливих причин.

В ході слідчого експерименту, проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , він надав аналогічні пояснення щодо обставин побиття ним ОСОБА_12 , однак щодо кількості ударів, які ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 стверджував, що спочатку обвинувачений наніс потерпілому три удари кулаком в обличчя, внаслідок чого за 10 хвилин у нього вспухло обличчя та утворились два великі "фінгали" під очима. Через деякий час суперечка між ними відновилась і ОСОБА_6 шарпнув ОСОБА_11 за одяг і порвав футболку, наніс ще два удари «цілив в голову, може промахувався, то попадав по тілу», а потім в коридорі свідок чув, як обвинувачений наніс потерпілому ще 4-5 ударів. Після цього вони з ОСОБА_6 ще випивали та не звертали увагу на ОСОБА_11 , який лежав в коридорі, бо думали, що він спить. Виявили, що він не подає ознак життя близько 12 години (Т.2 а.м.к.п. 159-168).

Свідок ОСОБА_10 також допитувався судом першої інстанції 03 грудня 2024 року, проте суд не взяв до уваги його показання у цьому судовому засіданні, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що не була присутня 25 та 26 листопада 2023 року в квартирі ОСОБА_6 , з яким раніше перебувала у цивільному шлюбі, у них були нормальні відносини, вказала на наявність конфліктів у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24 , які є сусідами ОСОБА_6 в судовому засіданні будь-яких відомостей про обставини смерті ОСОБА_11 не повідомили, оскільки не були очевидцями, про подію дізнались від працівників поліції. ОСОБА_6 характезирували як спокійного, ввічливого чоловіка, однак який зловживає алкогольними напоями та в його квартирі часто було чути галас.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами:

- відомостями рапорту старшого інспектора ВП №1 ХРЦП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до якого 26 листопада 2023 року отримано та зареєстровано заяву №6662 від ОСОБА_6 про те, що у його квартирі АДРЕСА_2 на порозі помер товариш ОСОБА_25 , чи присутні ознаки насильства невідомо, поруч присуній ОСОБА_10 , зазначено, що заявник плутається у наданні відомостей; ( Т.1 а.м.к.п. 4)

- відомостями протоколу огляду місця події від 26 листопада 2023 року: житлової квартири АДРЕСА_2 , проведеного зі згоди ОСОБА_6 , зі схемою та фототаблицями, яким зафіксовано, що в коридорі на підлозі виявлено тіло ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що лежить на спині головою до вхідних дверей з тілесними ушкодженнями у вигляді крововиливів в правій та лівій навколоочних ділянках, на спинці носа, в лівій лобній ділянці, а ткож саден на тильній поверхні лівої та правої кистей, синця в проекції лівої здухвенної кістки. На поверхні килима біля ніг трупа вивлено сліди речовини бурого кольору. На відстані 60 см від правого зрізу килима на відстані 1,2 м від зрізу килима поблизу вхідних дверей виявлено сліди речовини бурого кольору ненасиченого неконцентрованого кольору. На відстані 35 см від правого зрізу килима на 95 см від зрізу килима поблизу вхідних дверей виявлено сліди речовини бурого кольору у вигляді крапель розміром 0,7х0,7. На відстані 45 см від правого краю та 45 см від вхідних дверей виявлено сліди речовини бурого кольору конценрованим сухим згустком речовини бурого кольору, який вилучено та поміщено до паперового конверту. В кухні поруч з газовою плитою на підлозі виявлено чоловічу футболку синього кольору з механічними пошкодженнями рваного типу в ділянці поруч із верхньою частиною комірця, в грудному відділі, пошкодженнями у вигляді розриву тканини неправильної округлої форми з гострими краями зі слідами речовини бурого кольору із задньої сторони в області правого плеча на відстані 7 см від заднього шву правого рукава та 3,8 см від від комірцевого плечового шву. У поліетиленовому пакеті в кухні виявлено фрагменти аркушу паперу, який містить сліди речовини бурого кольору. У житловій кімнаті №2 в дальному куті виявлено чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, та в коридорі біля вхідних дверей - пару чоловічих кросівок(Т.1а.м.к.п.10-35);

- відомостями протоколу огляду трупа від 26 та 27 листопада 2023 року, з фототаблицями до нього, проведеного в морзі, у якому зафіксовано виявлені тілесні ушкодження (Т.2 а.м.к.п.53-56)

- відомостями протоколу затримання ОСОБА_6 від 26 листопада 2023 року, під час якого якого він заперечував вчинення ним злочину (Т.2 а.м.к. 63-66);

- відомостями протоколу огляду речового доказу: мобільного телефону марки "Nokia" моделі "RM-1011", вилученого у ОСОБА_11 з фототаблицями до нього, відповідно до якого в журналі виклику вхідних дзвінків та у повідомленнях інформації за 26 листопада 2023 року не виявлено (Т2 а.м.к.п. 83-94);

- відомостями протоколу огляду речового доказу мобільного телефону "Xiaomi" моделі "Redmi 9Т" чорного кольору зафіксовано вихідні дзвінки до абонента "ОСОБА_29" о 14 годині 59 хвилин, на лінію "101", "102" та "103" (Т.2 а.м.к.п.96-103);

- відомостями стенограми аудіозапису телефонного звернення, яке надійшло на службу "102", згідно якої 26 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомив, що його товариш ОСОБА_25 помер в порозі, слідів насильства немає, однак на запитання, чи потерпілий не побитий, відповів: «не знаю, побачите самі…він прийшов, і просто в порозі, я спав", потім взяв слухавку ОСОБА_10 та представився. (Т.3 а.м.к.п.6-7);

- відомостями протоколів отримання зразків для проведення експертизи від 26 листопада 2023 року: зрізів нігтьових пластин та змиви з рук, зразки крові ОСОБА_6 (Т.2 а.м.к.п.75,76,78 ), зразків крові ОСОБА_12 (Т.2 а.м.к.п. 143), зразків крові та зрізів нігтьових пластин ОСОБА_10 від 29 листопада 2023 року (Т.2 а.м.к.п. 148, 149);

- відомостями висновків експерта №№ 2177, , якими визначено групову належність крові ОСОБА_11 (Т.2 а.м.к.п. 116, 117 );

- протоколом огляду та добровільної видачі від 30 листопада 2023 року одягу ОСОБА_10 , у якому він був одягнутий 26 листопада 2023 року: спортивних штанів чорного кольору, кофти темно-синього кольору (Т.2 а.м.к.п. 230-235);

- відомостями висновків експертиз №№559, 557, 558, 560 , 561 від 29 листопада 2023 року, якими визначено групову належність крові ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та втановлено, що на марлевому тампоні - змиві з лівої руки ОСОБА_6 слідів крові не знайдено (Т.3 а.м.к.п. 16, 21, 26, 31-32, 37-38);

- відомостями висновків судово-цитологічних експертиз №167, 166, 169, 168 від 29 листопада 2023 року, відповідно до яких під нігтьовими зрізами з рук ОСОБА_6 , ОСОБА_10 слідів крові та ядромісних епіеліальних клітин не знайдено (Т.3 а.м.к.п 46-47, 49-50, 55-56, 61-62);

- відомостями висновку експерта №563 від 29 листопада 2023 року, відповідно до якого на фрегменті килима (об`єкт №1) знайдена кров людини, яка може належати ОСОБА_11 , свідку ОСОБА_10 , виключити домішки крові в цьому об`єкті підозрюваного ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 , в крові яких знаходиться основний антиген Н, не представляється можливим (Т.3 а.м.к.п. 67-69);

- відомостями висновку експерта №564 від 29 листопада 2023 року, відповідно до якого на футболці синього кольору, декорованій смужками з тканини оранжевого кольору (об`єкт №1-5) знайдена кров людини, яка може належати ОСОБА_6 , свідку ОСОБА_12 , і не може належати трупу ОСОБА_11 чи свідку ОСОБА_10 , які відносяться до іншої групової належності крові за ізосерологічною системою АВ0 (Т.3 а.м.к.п. 74-76);

- відомостями висновку експерта №562 від 29 листопада 2023 року на фрагменті типографського бланка "Квитанції" (об`єкт №1, 2) знайдена кров людини, яка може належати підозрюваному ОСОБА_6 , свідку ОСОБА_12 , і не може належати трупу ОСОБА_11 чи свідку ОСОБА_10 , які відносяться до іншої групової належності крові ( Т.3 а.м.к.п. 81-83);

- відомостями висновків експерта №567, 568, 10, 11, 12, 566, 565 від 29 листопада 2023 року,№9, 8 від 30 листопада 2023 року на кросівках, куртці, куртці та штанах, шкарпетках ОСОБА_11 , вилучених на місці події та в ході огляду трупа, на штанах, светрі, вилучених у ОСОБА_6 , на джемпері, спортивних штанах, добровільно виданих ОСОБА_10 , слідів крові не виявлено (Т.3 а.м.к.п. 88-89, 94-95, 100-101, 106-107, 112-113, 118-119, 124-125, 130-131, 136-137);

- відомостями висновку експерта № СЕ-19,123-24,672-ТР від 22 січня 2024 року на футболці, наданій на дослідження, що було виявлено та вилучено на місці події наявні 26 пошкоджень розмірами від4х1 до 340х90 мм, одне пошкодження розміром 340х90 утворилось внаслідок розриву, 26 пошкоджень розмірами від 4х1 мм до 28х11 мм утворились внаслідок розрізу (Т.3 а.м.к.п.154-158);

- відомостями висновку експерта №218 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якого при експертизі крові ОСОБА_6 виявлено наявність етилового алкоголю 0,88 проміле (Т.3 а.м.к.п. 11);

- відомостями лікарського свідоцва про смерть ОСОБА_11 №6601 від 27 листопада 2023 року, згідно якого причиною смерті є черепно-мозкова травма (Т.2 а.м.к.п.111);

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 №127 від 25 грудня 2023 року, згідно якого смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньо-черепної травми, яка виразилась субарахнідальним крововиливом і ускладнилась н абряком головного мозку і настала не раніше за 2 годин до початку експертизи 17 години 26 листопада 2023 року. В ході експертизи виявлені тілесні ушкодення у вигляді внурішньочерепної травми, крововиливу під м`які мозкові оболонки по переважаючій поверхні обох півкуль головного мозку, з точками прикладання - крововилив в лобній ділянці голови справа та крововилив під м`які тканини голови в лобній ділянці справа, крововилив під м`які тканини голови в лівій тім`яній ділянці справа, крововиливи: під м`які тканини голови в лівій тім`яній ділянці, крововиливи: в правій навколоочній ділянці; в лівій навколоочній ділянці з переходом на ліву виличну та ліву щоку; в ділянці спинки носа, які могли виникнути від окремої дії - удару в будь-яку перераховану ділянку голови, так і від сукупності дій-ударів тупих вердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до моменту настання смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку із насанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Непрямий перелом 2-го ребра зліва по передньо-пахвинній лінії, прямі переломи 9, 10, 11, 12 ребер зліва по лінії, яка з`єднує 9-те ребро по передньо-пахвинній лінії та 12-те ребро по середньо- лопатковій лінії, могли виникнути як мінімум від дії двох ударів тупих твердих предмеів з обмеженою контактуючою поверзнею незадовго до момоменту настання смерті, у причинному зв`язку із насанням смерті не перебувають та мають ознаки середнього ступеню важкості. Крововиливи по передній поверхні лівого плеча в середній третині, в проекції лівої здухвинної кістки, по передньо-внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, могли виникнути від дії як мінімум чотирьох дій-ударів тупих предметів з олбмеженою контакуючою поверзнею, які могли уворитись незадовго до насання смерті і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.Садна на тильних соронах правої та лівої кисі могли уворитись за одну-дві доби до моменту смерті. При судово-токсикологічній експертизі крові трупи виявлено наявність етилового алкоголю 2,83 проміле, що відповідає сильному сп`янінню. Утворення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного росту виключається (Т.2 а.м.к.п. 113-115)

- висновком додакової судово-медичної експертизи №1 від 17 січня 2024 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодення у вигляді крововиливів в лобній ділянці голови справа та крововилив під м`які тканини голови в лобній ділянці справа, крововилив під м`які тканини голови в лівій тім`яній ділянці, крововиливи в правій навколоочній ділянці; в лівій навколоочній ділянці з переходом на ліву виличну та ліву щоку; в ділянці спинки носа, могли уворитись за обставин і механізму, які вказував свідок ОСОБА_10 : три удари в область обличчя кулаком правої руки, коли потерпілий сидів на стільці, внаслідок чого він вдарився об стіну позаду нього, та надалі ще два удари кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу...; у подальшому локалізація ударів не вказується. ОСОБА_11 під час нанесення йому ілесних ушкоджень, що перебувають у причинному зв`чзку із настанням його смерті міг перебувати у будь-якому положенні.Тілесні ушкодження, виявлені на тілі, виникли незадовго до настання смерті, майже одночасно, або у невеликий проміжок часу в будь-якій послідовності. Тілесні ушкодження могли виникнути від дій-ударів тупих твердих предметів з омеженою контактуючою поверхнею, якими моги бути стиснуті в кулак руки та/або ноги сторонньої особи. Крововиливи на передній поверхні лівого плеча та по попередньо-внутрішній поверхні правого плеча могли виникнути в ході оборони ( Т.2 а.м.к.п.112-125)

- висновком експерта №112 від 29 листопада 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у виді саден в ділянці спинки носа, в лобній ділянці голови посередині, які виникли від дій як мінімум двох дій-тертя тупих твердих предметів з омеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такі, а також крововиливи в правій навколоочній ділянці, в ділянці мушлі правого вуха, в правій скроневій ділянці, в правій виличній ділянці, які виникли від дії як мінімум чотирьох дій-ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, або їм подібні предмети, які відносяься до легких ілесних ушкоджень; (Т.2 а.м.к.п. 141)

У ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 3-го пальця, який виник від як мінімум однієї дії-удару твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий в проміжок 1-3 доби до моменту проведення експертизи можливо коли вдарив людину, садна по тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, які виникли від дії тертя тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше як за 3 доби до моменту проведення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджуєься висновком судово-медичної експертии №110 від 28 листопада 2023 року (Т.2 а.м.к.п.110) .

- висновком судово-медичної експертизи №111 від 29 листопада 2023 року, згідно якого у ОСОБА_10 також виявлено тілесні ушкодження у виді садна на тильній поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті, яке виникло від як мінімум однієї дії-тертя твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий в проміжок 2-4 доби до моменту проведення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень (Т.2 а.м.к.п 152).

За результатами висновку судової психологічної експертизи №3365/23-26 від 08 лютого 2024 року (Т.3 а.м.к.п. 167-177) за матеріалами зафіксованими в ході проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 від 27 листопада 2023 року виявлено в поведінкових та емоційних проявах останнього ознаки, які вказують на наявність хвилювання та страху, викликаного тим, що йому не повірять та не візьмуть до увагу ту інформацію, яку він повідомляє, що є ознакою присутніх у свідка підвищеного тембру голосу та епізодичного викрикування фраз. За результатами аналізу відеозапису слідчого експерименту та повного порівняльного аналізу мовної та поведінкової реакції ОСОБА_10 виявлено ознаки, які сигналізують про достовірність наданої ним інформації: свідок самостійно, без сторонньої допомоги надає відповіді, достатній обсяг інформаційного змісту, багатоскладовість та фрагментарність мовних побудов, відтворює чітку послідовність подій, демонструє знання фактів, описує деталі та цитує діалог, який був між присутніми, в показаннях не плутається, логічно структурує мовлення, відповіді не носять характер заготовлених, емоційно розділяє характер та хронологію досліджуваної події, відтворює картину дій (докладно розповідає, в якому положенні і де лежав Монзілевський, які дії були з боку ОСОБА_6 , про що вони говорили між собою, конкретизує обставини, характеризує місце, описує об`єкти, пригадуючи та відтворюючи ситуацію, в якій він опинився.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, є вірною.

Безпідставними є доводи апеляційних скарг про те, що: суд першої інстанції не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 ; покази свідка ОСОБА_12 викладені не в повному обсязі, а лише з вигідної позиції для обвинувачення; невірно заначено і поверхнево висвітлені показання свідка ОСОБА_15 надані 17.12.2024 під час допиту у судовому засіданні, а саме взагалі не відображено у вироку і не взято до уваги те, що остання повідомила, що ОСОБА_12 розповідав їй після незначного проміжку часу від загибелі ОСОБА_11 , що 26.11.2023, коли він залишав приміщення квартири ОСОБА_6 , то на той час між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. (ч.ч. 4, 5 ст.95 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дав належну оцінку показам обвинуваченого та свідків відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Так, безпосередньо допитаний судом першої інстанції у судовому засідання свідок ОСОБА_12 показав, що 26 листопада 2023 року в квартирі ОСОБА_6 під час вживання алкогольних напоїв у нього виник конфлікт з ОСОБА_10 в ході якого ОСОБА_10 наніс йому кілька ударів по голові та вуху. В коридорі ОСОБА_10 наніс йому ще кілька ударів в обличчя, розбивши носа, від чого в нього пішла кров. Квартиру він залишив близько 11 години. Вказав, що у його конфлікт із ОСОБА_10 ніхто з присутніх не втручався, ОСОБА_6 по обличчю його не бив та не розбороняв їх, а лише наказав йому йти додому. У його присутності ОСОБА_6 чи інші хлопці ОСОБА_11 ударів не наносили, інших конфліктів між ними також не було.

Також свідок ОСОБА_12 заперечував той факт, що коли він збирався йти додому, ОСОБА_6 вже спав.

Показами свідка ОСОБА_12 спростовуються доводи сторони захисту про причини утворення в обвинуваченого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на правій кисті.

Твердження в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції покази свідка ОСОБА_12 викладені не в повному обсязі, а лише з вигідної позиції для обвинувачення, не заслуговують на увагу, оскільки судом покази свідка у вироку викладені у тому обсязі, який необхідний для встановленні істини у кримінальному провадженні. А крім того, положення КПК України не передбачають, що судом у вироку мають бути обов`язково відображені дослівні покази свідка.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні суду першої інстанції також заперчував нанесення ОСОБА_6 ударів ОСОБА_12 .

Механізм та локалізація ударів, завданих ОСОБА_6 потерпілому, про які вказував свідок ОСОБА_10 , а також як їх наслідки проявлялись на тілі ОСОБА_11 (крововиливи на тім`яній зоні голови могли утворитись від удару об стіну позаду потерпілого, коли йому наносили удар в обличчя, крововиливи в навколо очних ділянках) відповідають тілесним ушкодженням, виявленим у потерпілого, що підтверджується висновком додаткової судово-медичної експертизи №1 від 17 січня 2024 року.

Показання свідка ОСОБА_10 про обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 є послідовними та містять незначні суперечності лише щодо часу, коли вони виявили труп потерпілого, а також того, чи лягали вони спати з обвинуваченим піля побиття потерпілого, а також чи говорив свідок з працівниками поліції по телефону. Свідок ОСОБА_10 зазначав, що вказаного дня перебував у стані алкогольного сп`яніння, годинника чи телефону, на якому можна було відслідкувати час не було, а тому помилився, коли вказував, що вони виявили труп потерпілого о 12 годині. Чи спали вони до того, як виявили труп під час слідчого експерименту він не вказував, бо його про це не питали.

Крім того, правдивість показань, наданих свідком ОСОБА_26 в ході слідчого експерименту, підтверджено висновком судово-психологічої експертизи.

Посилання сторони захисту на показання свідка ОСОБА_12 в ході досудового слідства про те, що останній бачив, як ОСОБА_10 чіплявся до ОСОБА_11 26 листопада 2023 рокуь, як і те, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_12 удар в обличчя, не заслуговують на увагу.

Так, під час допиту судом першої інстанції свідка ОСОБА_12 ні обвинувачений, ні його захисник не заявляли клопотань про дослідження протоколу допиту з метою усунення суперечностей в показаннях свідка.

При цьому, безпосередньо допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_12 заперечував, що у його присутності були інші конфлікти, крім як у нього із ОСОБА_10 , як і нанесення йому удару ОСОБА_6 .

Також захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі зазначає, що згідно висновку експерта № 112 від 29.11.2023 року в ході проведення судово-медичної експертизи свідка ОСОБА_12 останній повідомив, що 26.11.2023 в квартирі, спочатку ОСОБА_13 три рази вдарив кулаком в обличчя та праве вухо ОСОБА_12 , потім ОСОБА_6 вдарив кулаком один раз в ділянку лоба та зіштовхнув зі сходів.

На такі твердження апеляційної скарги колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до висновку експерта №112 від 29 листопада 2023 року у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у виді саден в ділянці спинки носа, в лобній ділянці голови посередині, які виникли від дій як мінімум двох дій-тертя тупих твердих предметів з омеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такі, а також крововиливи в правій навколоочній ділянці, в ділянці мушлі правого вуха, в правій скроневій ділянці, в правій виличній ділянці, які виникли від дії як мінімум чотирьох дій-ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, або їм подібні предмети, які відносяься до легких ілесних ушкоджень.

Отже, вказаним висновком експерта визначені тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_12 , їх ступінь тяжкості, час, механізм та спосіб їх виникнення.

Повідомлення під час досудового розслідування, а саме в ході проведення судово-медичної експертизи свідком ОСОБА_12 що 26.11.2023 спочатку ОСОБА_13 три рази вдарив кулаком в обличчя та праве вухо ОСОБА_12 , потім ОСОБА_14 вдарив кулаком один раз в ділянку лоба та зіштовхнув зі сходів, не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 , оскільки судом безпосередньо допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_12 , як того вимагає ст.23 КПК України, та надана належна оцінка його показам відповідно до ст. 94 КПК України.

Необгрунтованими є твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту: про виклик для повторного допиту у якості свідка ОСОБА_12 , з посиланням на те, що під час допиту свідка ОСОБА_15 , остання повідомляла, що ОСОБА_12 розповідав їй після незначного проміжку часу від загибелі ОСОБА_11 , що 26.11.2023, коли він залишав квартиру ОСОБА_6 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 ; про призначення судової психологічної експертизи щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , аналогічній тій, що проводилася зі свідком ОСОБА_10 , з метою з`ясування психологічних особливостей відтворення обвинуваченим обстановки та подій, зафіксованих в ході проведення слідчих експериментів за його участі 30.11.2023 та 19.02.2024.

Так відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

Свідок ОСОБА_12 був безпосередньо допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції щодо обставин 25, 26 листопада 2023 року, зокрема і щодо будь-яких конфліктів між присутніми.

А тому підстав для перевірки його слів про ці події, які він вказував ОСОБА_15 не має.

За таких обставин, суд першої інтанції обґрунтовано відмовив у повторному допиті свідка ОСОБА_12 .

Враховуючи викладене, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно заначено і поверхнево висвітлені показання свідка ОСОБА_15 надані 17.12.2024 року під час допиту у судовому засіданні, а саме взагалі не відображено у вироку і не взято до уваги те, що остання повідомила, що ОСОБА_12 розповідав їй після незначного проміжку часу від загибелі ОСОБА_11 , що 26.11.2023, коли він залишав приміщення квартири ОСОБА_6 , то на той час між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 .

Щодо клопотання сторони захисту про призначення судової психологічної експертизи щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_6 та/або його захисником на стадії досудового розслідування не заявлялося клопотання щодо проведення зазначеної експертизи з метою надання відповідей на питання вказані у клопотанні захисника.

При цьому, призначення судової психологічної експертизи є правом, а не обов`язком суду. Та, враховуючи тривалість часу, який сплинув після події, результати експертизи не будуть достовірними. А тому, суд першої інстанції, за наявності на те підстав, відмовив у задоволенні клопотання про призначення вищезазначеної експертизи.

В апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник вказують, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 , який своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та зокрема вказав, що будь-яких ударів ОСОБА_11 не наносив, оскільки у них дружні відносини. Вважає, що саме ОСОБА_10 обмовив його і саме він побив ОСОБА_11 , оскільки до приїзду працівників поліції останній поводив себе дивно.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дав належну оцінку показам обвинуваченого, які спростовуються показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку експерта №110 від 28 листопада 2023 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 3-го пальця, який виник від як мінімум однієї дії-удару твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий в проміжок 1-3 доби до моменту проведення експертизи можливо коли вдарив людину, садна по тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, які виникли від дії тертя тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше як за 3 доби до моменту проведення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тобто такі ушкодження утворились від дій більше, ніж одного удару, що спростовує доводи обвинуваченого та його захисника про походження таких ушкоджень від одного удару, який він нібито наніс ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку експерта №112 від 29 листопада 2023 року ОСОБА_10 було заподіяно ОСОБА_12 більше 7 ударів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_6 значно переважає ОСОБА_10 за зростом, тілобудовою та силою, а потерпілому ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висноку, що вони були заподіяні саме ОСОБА_6 .

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду про те, що враховуючи, що усі учасники події перебували в стані алкогольного сп`яніння, не можна виключати, що навіть з огляду на наявність між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 дружніх відносин, мотив на нанесення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 міг виникнути на грунті раптово виниклих неприязних відносин.

Безпідставними є твердження захисника обвинуваченого про належність крові, виявленої на футболці потерпілого, саме ОСОБА_12 , а не ОСОБА_6 .

Так, з огляду на місце її виявлення, а саме у місцях ушкодження футболки, колегія суддів вважає, що зазначена кров належить саме ОСОБА_6 , та могла залишитись там при контакті з кулаком правої руки при нанесенні ударів потерпілому. Належність крові ОСОБА_12 , яку потерпілий витирав в коридорі з килима, є малоймовірним.

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що інших доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, під час розгляду в суді першої інстанції не встановлено.

Згідно ст. 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, дослідив докази та дав їм належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України, у їх сукупності, зокрема, показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , які узгоджуються з висновками експертиз №1 від 17 січня 2024 року, №110 від 28 листопада 2023 року №111 від 29 листопада 2023 року, № СЕ-19,123-24,672-ТР від 22 січня 2024 року, №564 від 29 листопада 2023 року, судової психологічної експертизи №3365/23-26 від 08 лютого 2024 року, та з урахуванням обставин цього кримінального провадження, відсутності доказів про причетність до вказаного злочину ОСОБА_10 , прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіяні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, оскільки такий висновок ґрунтується на належних, допустимих, достовірних доказах, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_6 у вчиненому злочині.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що судом не повністю досліджені висновки експертиз, а саме: висновки експертиз № 560, 561 від 20 грудня 2023 року, згідно яких що на марлевих тампонах - змивах з правої та лівої руки ОСОБА_6 слідів крові не знайдено; висновки експертиз № 166, 167 від 22 грудня 2023 року, якими встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів з лівої та правої руки ОСОБА_6 слідів крові та ядровмісних клітин не знайдено; висновки експертиз № 565, 566 від 21 грудня 2023, якими встановлено, що на одязі ОСОБА_6 слідів крові не знайдено; висновку експертизи № 110 від 28.11.2023 року, щодо виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та часу їх утворення, з якого слідує, що садно не могло виникнути 26.11.2023 року, а було отримано раніше ніж 25.11.2023, тобто не має відношень до подій 26.11.2023 року, а крововилив виник внаслідок удару в обличчя свідка ОСОБА_12 , як це повідомляє останній та ОСОБА_6 ; висновку судово-імунологічної експертизи № 564 від 22.12.2023.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст.94 КПК України надано належну оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження висновкам експертів, у тому й числі тим на які в апеляційних скаргах посилаються обвинувачений та його захисник.

Безпідставним є твердження апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що з висновку експертизи № 110 від 28.11.2023 року, щодо виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та часу їх утворення слідує, що садно не могло виникнути 26.11.2023 року, а було отримано раніше ніж 25.11.2023, тобто не має відношень до подій 26.11.2023 року, а крововилив виник внаслідок удару в обличчя свідка ОСОБА_12 , як це повідомляє останній та ОСОБА_27 .

Згідно висновку експерта №110 від 28 листопада 2023 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 3-го пальця, який виник від як мінімум однієї дії-удару твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий в проміжок 1-3 доби до моменту проведення експертизи можливо коли вдарив людину, садна по тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, які виникли від дії тертя тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше як за 3 доби до моменту проведення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже вказаним висновком спростовуються доводи сторони захисту про те, що садно не могло виникнути 26.11.2023, а було отримано раніше ніж 25.11.2023, тобто не має відношень до подій 26.11.2023.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує про те. що судом першої інстанції не були допитані експерти.

На такі твердження колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст.101 КПК України висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.

Як вбачаєится з матеріалів провадження, під час розгляду кримінальногоо провадження судом першої інстанції, стороною захисту не заявлялося клопотання про виклик експертів для допиту.

При цьому, на клопотання сторони захисту судом апеляційної інстанції було допитано експерта ОСОБА_28 , який проводив судово-медичну експертизу щодо підозрюваного ОСОБА_6 (висновок експерта №110) та судово-медичну експертизу щодо свідка ОСОБА_10 (висновок експерта №111).

У судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_28 підтвердив надані ним висновки.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що обвинуваченому не було надано адвокатом належну правову допомогу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 надавав ОСОБА_6 належну правову допомогу, брав участь у судових засіданнях як під час досудового розслідування так і судового провадження, приймав у часть у слідчих та процесуальних діях під час досудового розслідування кримінального провадженя. І ОСОБА_6 не відмовлявся у встановленому порядку від захисту його прав та інтересів адвокатом ОСОБА_7 та не завляв клопотання про призначення йому іншого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в апеляційних скаргах вказують про допущені порушення під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме що: в ході досудового розслідування під час затримання 26.11.2023 ОСОБА_6 у нього було відібрано зрізи нігтьових пластин пальців рук, змиви з рук, а також вилучено одяг у який він був одягнений, натомість, у ОСОБА_10 вказані об`єкти для дослідження були відібрані лише 29.11.2023 та 30.11.2023 року, що ставить під сумнів об`єктивність під час досудового розслідування сторони обвинувачення; не було проведено експертизу по ДНК даним по зразках обвинуваченого взятих на предмет його причетності, чи має він відношення до крові, яка була на ОСОБА_11 .

На що колегія суддів зазначає, що у зв`язку зі сплином часу під час судового провадження такі порушення допущені під час досудового розслідування кримінального провадження усунені бути не можуть.

При цьому, досліджені судом докази у їх сукупності доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що по прибуттю слідчо-оперативної групи не були досліджені вхідні двері, відбитки пальців, залишки ДНК даних для визначення хто міг контактувати з вхідними дверима, оскільки тіло лежало на порозі вхідних дверей. Не встановлено, чи ОСОБА_16 отримав травми несумісні з життям в коридорі квартири коли двері не були зачинені на ключ та не були проведені змиви зпідлоги на встановлення руху тіла по підлозі з метою ввести слідство в оману.

Так, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Не впливають на законність висновків суду посилання обвинуваченого на те, що згідно висновку експерта №218 від 01.12.2023 у ОСОБА_6 наявність в крові етилового спирту становить 0,88 проміле, проте, відсутня інформації щодо кількості етилового спирту (проміле) у крові ОСОБА_10 та ОСОБА_12 станом на 26.11.2023.

З матеріалів кримінального провадження видно, що 26 листопада 2023 року о 19 год. 25 хв. ОСОБА_6 в поряду ст.208 КПК України було затримано, як особу підозрювану у вчинені злочину, йому були роз`яснені права, у тому й числі право на захист, та призначено захисника ОСОБА_7 для надання безоплатної вторинної правової допомоги. У підозрюваного ОСОБА_6 на підставі постанови прокурора були відібрані зразки крові для проведення експертизи.

ОСОБА_10 та ОСОБА_12 26.11.2023 були допитані слідчим у якості свідків (тобто мали статус свідків).

При цьому, положення кримінального процесуального законодавства не передбачає необхідності відібрання у свідків зразків крові для експертизи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти життя особи, вини у вчиненому не визнав, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працює, зловживає алкогольними напоями.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Враховуючи викладене, думку потерпілої про призначення суворого покарання, принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самими обвинуваченим та іншими особами, суд першої інстьанції прйшов до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

На думку колегії суддів призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

І таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами, відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого.

Судом першої інстанції правильно встановленні обставини кримінального правопорушення і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: