Справа № 162/1011/25
Провадження № 1-кп/162/142/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене 24.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підкормілля, Любешівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за таких обставин.

Так, постановою Любешівського районного суду Волинської області від 14.03.2025 у справі № 162/126/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 44 та ч.1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вищевказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи з нею ознайомленим, з метою її невиконання, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилявся від виконання постанови Любешівського районного суду Волинської області від 14.03.2025 (судова справа № 162/126/25), при таких обставинах.

Так, всупереч вищевказаного рішення суду, ОСОБА_5 23.09.2025 в 11 годині 06 хвилин здійснював керування мотоциклом марки «Suzuki», реєстраційний номер якого НОМЕР_1 та рухався по ґрунтовій дорозі неподалік села Підкормілля Камінь-Каширського району Волинської області, де був зупинений працівниками ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які стосовно останнього 25.09.2025 винесли постанову серії БАД № 820195 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Просив його суворо не карати.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і повністю визнав свою винуватість, отримавши згоду сторін, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог статей 50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ч.4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю беззастережно визнав свою винуватість у скоєному, щиро розкаявся.

На обліках у лікарів нарколога чи психіатра обвинувачений не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, позицію усіх учасників судового розгляду щодо міри покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1