Справа №:754/2929/25
Провадження №: 1-кс/755/4500/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 06.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

28.11.2025 року обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 06.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилась, правом подачі пояснень, не скористалась.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи вимоги ст. ст. 22, 26 та 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися, і приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000130 від 06.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обвинуваченою ОСОБА_3 заявлено відвід судді ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, посилаючись на її упередженість.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. 75, ст. 76 КПК України визначено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Між тим, під час судового розгляду вказаної заяви, за наданими суду матеріалами, не встановлено наявності певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін, окрім того заявником не доведені обставини, які б ставили під сумнів неупередженість судді ОСОБА_4 .

Що стосується доводів обвинуваченої, які викладені у її заяві про відвід судді, то суд приходить до висновку про те, що такі доводи полягають у тому, що обвинувачена, з огляду на її суб`єктивне трактування норм закону, фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, прийнятими в ході розгляду вказаного кримінального провадження, що в свою чергу не свідчіть про упередженість судді та не може бути підставою для її відводу.

Будь-яких інших підстав для відводу судді у судовому засіданні не встановлено.

Між тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ж ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що заявником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_4 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та, як наслідок, встановлено, що підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді відсутні.

Разом із тим, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року (головуючий суддя ОСОБА_1 ) було відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, водночас обвинувачена 28.11.2025 року звернулася з повторною заявою про відвід судді, яка за своїм змістом є аналогічною попередній, що, на переконання суду, свідчить про зловживання обвинуваченою ОСОБА_3 своїми процесуальними правами з метою затягування судового розгляду вказаного кримінального провадження, у той же час надання оцінки діям ОСОБА_3 є компетенцією головуючого судді у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 06.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: