Справа № 362/8960/25
Провадження № 1-кс/362/786/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього цілодобово у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Слідчим відділенням відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 03.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у невстановлений досудовим розслідування час і місці, але не пізніше 28.05.2025, діючи з умислом, направленим на заволодіння шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, грошовими коштами, які знаходяться на банківських картках громадянки ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вступили в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Так, з метою реалізацію спільного злочинного умислу направленим на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами, які знаходились на її банківських карткових рахунках АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , заздалегідь розподіливши ролі, 28.05.2025 р, близько 11:00 год., невстановлена досудовим розслідування особа зателефонувала на мобільний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 , з мобільного номеру НОМЕР_6 , представившись працівником служби безпеки АТ КБ «Приват банк».

Далі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_5 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_7 недостовірних даних про те, що дана особа являється працівником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк», отримала від ОСОБА_7 дані щодо її банківських карткових рахунків АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , необхідних для безготівкового зняття грошових коштів та здійснення розрахунків у торгівельних мережах, проводячи операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після чого, продовжуючи реалізацію прямого умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , невстановлена досудовим розслідуванням особа з використанням електронно-обчислювальної техніки надала ОСОБА_5 та особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження доступ до банківських карткових рахунків потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_5 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з використанням електронно-обчислювальної техніки, 28.05.2025 р., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 13 год. 31 хв. по 13 год. 38 хв., з банкомату 5206212, здійснив зняття грошових коштів в сумі 48 000 грн.; перебуваючи за адресою: проспект Перемоги, 102 у м. Чернігів о 13 год. 56 хв., з банкомату 6499867, здійснив зняття грошових коштів в сумі 20 000 грн.; перебуваючи за адресою вул. Княжа, 26 у м. Чернігів о 13 год. 58 хв., з банкомату А2401921, здійснив зняття грошових коштів в сумі 20 000 грн.; перебуваючи у магазині «Алло» за адресою проспект Левка Лук`яненка, 74 у м. Чернігів, здійснив розрахунок за придбання мобільних телефонів Apple iPhone 16 Pro Max 128 Natural Titanium - ІМЕІ НОМЕР_7 та Apple iPhone 16 Pro Max 256 Natural Titanium - ІМЕІ НОМЕР_8 в сумі 108 204 грн.; перебуваючи у магазині «Фокстрот» за адресою проспект Левка Лук`яненка, 74 у м. Чернігів о 14 год. 54 хв., здійснив розрахунок за придбання мобільного телефону Samsung SM-S721B Galaxy S24 FE 8/128 ZKD (graphite) в сумі 24 557 грн.; перебуваючи у магазині «Київстар» за адресою проспект Левка Лук`яненка, 74 у м. Чернігів о 15 год. 10 хв., здійснив розрахунок за придбання мобільних телефонів Xiomi Redmi 14C 8/256 GB NFC Sage Green - ІМЕІ НОМЕР_9 та Xiomi Redmi 14C 8/256 GB NFC Midnight Black - ІМЕІ НОМЕР_10 в сумі 10 598 грн; перебуваючи у магазині «Цитрус» за адресою: проспект Миру, 49 у м. Чернігів о 19 год. 06 хв., здійснив розрахунок за придбання мобільних телефонів Apple iPhone 16 Pro Max 256 Black Titanium - ІМЕІ НОМЕР_11 та Apple iPhone 16 Pro Max 256 Natural Titanium - ІМЕІ НОМЕР_12 в сумі 119 498 грн.; перебуваючи у магазині «Мойо» за адресою: проспект Миру, 49 у м. Чернігів о 19 год. 21 хв., здійснив розрахунок за придбання мобільних телефонів Apple iPhone 16 Pro 256 Natural Titanium - ІМЕІ НОМЕР_13 , Apple iPhone 16 Pro Max 256 Natural Desert Titanium - ІМЕІ НОМЕР_14 та Apple iPhone 16 Pro 256 Natural Desert Titanium - ІМЕІ НОМЕР_15 в сумі 176 217 грн.; перебуваючи у фізичної особи-підприємці ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_5 о 20 год. 03 хв., здійснив розрахунок за придбаний мобільних телефонів Apple iPhone 16 Pro Max 256 Black Titanium new - ІМЕІ НОМЕР_16 , Apple iPhone 16 Pro Max 256 Black Titanium new - ІМЕІ НОМЕР_17 , Apple iPhone 16 Pro Max 256 Black Titanium (еSim) - ІМЕІ НОМЕР_18 та Apple iPhone 16 Pro Max 256 Black Titanium new - ІМЕІ НОМЕР_19 в сумі 221 596 грн.; перебуваючи у магазині «Фокстрот» за адресою проспект Левка Лук`яненка, 74 у м. Чернігів, в період часу з 20 год. 17 хв. по 20 год. 18 хв., здійснив розрахунок за придбані мобільні телефони OPPO Reno 13 12/256GB (luminous blue) та OPPO A5 PRO 4G 8/128 (mocha brown) в сумі 42 220 грн.; перебуваючи у магазині «Сільпо» за адресою проспект Левка Лук`яненка, 74 у м. Чернігів, в період часу з 20 год. 29 хв. по 20 год. 41 хв., здійснив зняття готівки та придбання товару в сумі 24 249,57 грн.

Тим самим, ОСОБА_5 разом особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та невстановленою досудовим розслідуванням особою спричинили потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 811 184 грн. 57 коп.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном вчиненому у великих розмірах та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_9 підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 10.06.2025;

- виписками по картках/рахунках АТ КБ «ПриватБанк» за 28.05.2025;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 21.06.2025;

- протоколом огляду відеозаписів з магазину «Moyo» від 28.05.2025;

- протоколом огляду відеозаписів з магазину «Сільпо» від 28.05.2025;

- протоколом огляду відеозаписів з магазину «Цитрус» від 28.05.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 11.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.11.2025.

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків:

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання, зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. З метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання підозрюваний може виїхати за межі Чернігівської області, у тому числі на непідконтрольну територію або перетнути державний кордон. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, потерпілої, оскільки йому відомі їх анкетні дані, місця проживання, які містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, копії яких йому було вручено разом з клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим підозрюваний може шляхом погроз, підкупу та залякування впливати на цих осіб і примушувати змінювати надані ними показання, або давати неправдиві показання, іншим чином незаконно на них впливати, що в подальшому призведе до спотворення їх показів, які вони даватиме під досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи характер злочину, ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, що в своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 немає постійного заробітку і може продовжити свою злочину діяльність разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до підозрюваного будь-яких інших запобіжних заходів, не пов`язаних домашнім арештом.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Отже, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером вчиненого ним кримінального правопорушення, що підтверджується доказами зібраними в ході розслідування кримінального провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Чеботарь проти Молдови» (заява № 35615/06) від 13.11.2007, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_11 просив засотувати домашній арешт в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив засотувати домашній арешт в нічний час.

Заслухавши прокурора та слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 03.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

10.11.2025 р. о 09 год. 57 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Матеріали зазначеного клопотання містять достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, при обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд, не вирішує наперед питання про її винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 176 запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення "Чеботарь проти Молдови" від 13.11.2007 р., п. 48), у відповідності до якої слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя, враховуючи наявні докази причетності ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність обґрунтованої підозри, не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів та особу підозрюваної, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи прокурора про те що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає меті, з якою він застосовується, та що саме його застосування позбавляє можливості підозрюваної ухилитися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, як і твердження сторони обвинувачення про неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт, є обґрунтованими.

Таким чином, з огляду на докази, що додані до матеріалів клопотання, які досліджені у судовому засіданні, а також на обставини, які були з`ясовані під час розгляду клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї обов`язки.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожного дня на період дії ухвали, строком на 60 днів;

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання та контролю Чернігівському районному управлінню поліції.

Згідно вимог ч. 4 ст. 535 КПК України уповноваженим особам Чернігівського районного управління поліції повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2025 р.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1