Справа № 953/22/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова , -

встановив:

20.01.2026 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

В обґрунтування відводу зазначено, що слідча суддя раніше постановила ухвалу, яка була використана органом досудового розслідування як формальна підстава для відмови у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. При цьому, ухвалою слідчої судді ОСОБА_4 був зазначений неправильний номер заяви заявниці, що призвело фактично до розгляду іншого документа, ніж той, який був поданий заявницею. Відтак, повторна участь судді у розгляді скарги, пов`язаної з одними і тими же обставинами, є недопустимою, оскільки суддя перевіряє законність та обґрунтованість власної ухвали, що є свідченням про її заінтересованість.

ОСОБА_3 подала заяву про розгляд відводу без участі, просила його задовольнити.

ОСОБА_4 подала заява про розгляд відводу без її участі. Проти відводу заперечувала.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи № 953/22/26, 05.01.2026р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.01.2026 справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів.

Суд оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним та об`єктивними критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що слідчий судді ОСОБА_4 має та виявляє особисту упередженість під час розгляду скарги ОСОБА_3 . Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного ОСОБА_3 не надано.

Розгляд слідчим суддею ОСОБА_4 інших скарг ОСОБА_3 , не є підставою для відводу.

Скарга ОСОБА_3 розподілена у відповідності до положень ст.35 КПК України.

Наявність обставин, передбачених ст. 76 КПК України, судом не встановлено.

Суд наголошує, що ОСОБА_3 вже заявлявся відвід слідчому судді ОСОБА_4 фактично з аналогічних підстав, в задоволенні якого було відмовлено, що свідчить про зловживання ОСОБА_3 своїм правом на відвід.

З урахуванням наведеного підстави до задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1