УХВАЛА

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 686/28372/24

провадження № 51-1266 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

установила:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 26 листопада 2024 року затвердив угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , якого було засуджено за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 і ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 і ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Діючи в інтересах ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 оскаржив указаний вирок за апеляційною процедурою.

Суддя Хмельницького апеляційного суду, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 26 травня 2025 року повернув авторові апеляційну скаргу в зв`язку з її поданням особою, яка не має на це права.

Не погодившись із рішення суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою, в якій, порушуючи питання про його перегляд, також просить поновити строк касаційного оскарження.

Своє клопотання щодо процесуального строку скаржниця коротко виклала в касаційній скарзі, зазначивши, що строк касаційного оскарження необхідно обчислювати з 11 червня 2025 року - дати отримання оспорюваної ухвали, оскільки її було постановлено без участі сторін.

Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів дійшла такого висновку.

За правилами ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана впродовж трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвала суду апеляційної інстанції була постановлена 26 травня 2025 року. Отже, зважаючи на правила статей 115, 426 КПК строк касаційного оскарження вказаного рішення закінчився 27 серпня 2025 року. Проте з цією скаргою ОСОБА_4 звернулася направивши її через систему «Електронний суд» лише 11 вересня 2025 року, тобто після закінчення строку касаційного оскарження.

У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржницею.

За практикою Європейського суду з прав людини поновлення строків оскарження судового рішення може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважним, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржниці; оцінка поважності такого строку здійснюється індивідуально у кожній справі.

Проте в клопотанні не міститься аргументів, які б у розумінні законодавчих приписів свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали письмове звернення скаржниці до суду касаційної інстанції в строк, визначений у ст. 426 КПК.

Зазначені ОСОБА_4 причини не можна визнати прийнятними, адже закон пов`язує строк подання касаційної скарги саме з днем оголошення рішення судом апеляційної інстанції, незалежно від присутності учасників справи під час розгляду апеляційної скарги, виняток для засудженого, який тримається під вартою. Із приписами ч. 2 ст. 426 КПК скаржниця була обізнана, адже відображає їх у поданому зверненні. Також у разі зацікавленості авторка клопотання могла ознайомитись із текстом ухвали, розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, загальний доступ до котрої забезпечено 28 травня 2025 року.

Таким чином, непереборних перешкод для звернення ОСОБА_4 у межах строку на касаційне оскарження не було, а зазначені нею причини пропущення процесуального строку не можна визнати поважними.

Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження необхідно відмовити.

Ураховуючи викладене, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 26 травня 2025 року відмовити, а касаційну скаргу на згадане рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3