Справа № 545/2843/25
Провадження № 1-кп/545/525/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконфернції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000434 від 25.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, громадянина України, із неповною вищою освітою, працюючого монтером колії в АТ «Укрзалізниця» ВП Полтавської дистанції колії, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, раніше не судимого, фактично проживаючого як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

ОСОБА_4 24.05.2025 в період часу з 18 год. 15 хв. до 18 год. 29 хв. перебуваючи поблизу магазина «Продукти» розташованого за адресою: вул. Центральна, 22, в с. Кованьківка, Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, проходячи повз лавочку стоячу неподалік магазину де помітив на її поверхні лежачий мобільний телефон «Samsung Galaxy» SM-M146B/DSN 4GB 64GB, в цей час у нього виник протиправний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону.

З цією метою, ОСОБА_4 в період часу з 18 год. 19 хв. по 18 год. 20 хв. 24.05.2025, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), з корисливих мотивів, підійшов до лавочки, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy» SM-M146B/DSN 4GB 64GB ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 належного ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину утримуючи викрадений телефон при собі, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3 516 гривень 67 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_7 26 червня 2025 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. Сторони дійшли згоди про можливість застосування до ОСОБА_4 покарання у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням судом іспитового строку, яке є необхідним та достатнім для виправлення підозрюваного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_6 будучи повідомленими про місце, час та дату судового засідання (а.с. 36-37, 50-51), не з`явилися. В заяві від 26.06.2025 ОСОБА_7 не заперечувала про укладення угоди про визнання винуватості, зазначила, що до ОСОБА_4 претензій не має, просила суворо не карати.

Учасники судового засідання висловили думки про розгляд справи у відсутності малолітнього потерпілого та його представника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив про наявність підстав про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, надав пояснення, що при обставинах, зазначених у обвинувальному акті він викрав телефон Самсунг, з якого вилучив сім-карту, викинув її, а телефон залишив собі для користування. Шкодує у вчиненому, повністю відшкодував збитки матері потерпілого, просив суворо не карати. Також зазначив, що розуміє суть обвинувачення, угоду уклав добровільно без примусу та обіцянок, не заперечував проти її затвердження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому обумовлену в ній міру покарання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 надала згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Шкода, завдана малолітньому потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 3 516,67 грн., відшкодована під час досудового розслідування в повному обсязі шляхом повернення майна.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про призначення узгодженої міри покарання суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно охарактеризований за місцем проживання, має сім`ю, утримує малолітню дитину, працевлаштований та повністю відшкодував шкоду.

Судом також враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому та наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Отже, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючі вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення при наведених обставинах, а також, враховуючи позицію потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, можливе без реального відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За викладених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

З обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1782, 80 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не продовжувався та не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

затвердити угоду від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000434 від 25.05.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1, 3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1782, 80 грн.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy» SM-M146B/DSN 4GB 64GB ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , повернутий ОСОБА_7 , залишити останній як законному володільцю.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1