Справа № 308/7592/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №№0000400 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2025 року, на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у скасуванні постанови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою, у якій просить:

1) встановити, визнати незаконною та скасувати постанови від 27 жовтня 2025 року прокурора ОСОБА_5 «Про відмову у задоволенні клопотання № 3 та клопотання № 4 сторони захисту від 27 жовтня 2025 року».

2) зобов`язати орган досудового розслідування (старшого слідчого та прокурора) в кримінальному провадженні № 0000400 від 31.05.2025 року у відповідності до вимог законодавства та ст. 62 Конституції України повторно розглянути клопотання № 3 від 20 жовтня 2025 року та клопотання № 4 від 24 жовтня 2025 року сторони захисту.

Скаргу обґрунтовано тим, що 30 жовтня 2025 року прокурор надіслав захисникові адвокатові ОСОБА_4 супровідний лист та копії двох постанов від 27 жовтня 2025 року, якими прокурор незаконно відмовив у задоволенні клопотання № 3 від 20 жовтня 2025 року та клопотання № 4 від 24 жовтня 2025 року поданого стороною захисту підозрюваного військовослужбовця ОСОБА_3 в порядку вимог ст. 220 КПК України.

Захисник вказує, що обидві постанови прокурора від 27 жовтня 2025 року є ідентичними і не стосуються самої суті 2 (двох) клопотань сторони захисту підозрюваного і суперечать вимогам закону, адже оскаржуваними постановами протиправно і незаконно відмовлено у належному розгляді та вирішенні клопотання № 3 та клопотання № 4 сторони захисту підозрюваного. У оскаржуваній постанові прокурора від 27.10.2025 року відсутні обґрунтовані та об`єктивні відповіді із належними і допустимими доказами по кожному пункту поданого клопотання № 3 та клопотання № 4.

Судове засідання було призначено на 14.45 год. 04 листопада 2025 року, при цьому 04.11.2025 ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 подали заяви про відвід слідчого судді.

Ухвалою від 06.11.2025 року (справа № 308/7592/25, провадження 1-кс/308/6447/25) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у скасуванні постанови та зобов`язання вчинити дії.

В подальшому судове засідання було призначено на 11.20 год. 19.11.2025, при цьому 18.11.2025 ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 повторно подали заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 по справі №308/7592/25 яка призначена на 11.20 год. 19 листопада 2025 року. В заяві звертає увагу, що 29 жовтня 2025 року підозрюваний військовослужбовець ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , він як захисник підозрюваного не може займати іншу позицію. Наголошує про те, що маючи письмову заяву від 29.10.2025 підозрюваного військовослужбовця ОСОБА_3 про недовіру та відвід слідчому судді ОСОБА_1 31 жовтня 2025 р. порушила порядок розгляду та вирішення заяви про відвід не передала справу в канцелярію суду для автоматизованого розподілу та визначення нового складу незаконно постановила ухвалу суду 31 жовтня 2025 року, обмежила строк ознайомлення з матеріалами досудового слідства військовослужбовцю підозрюваному ОСОБА_3 .

Ознайомившись з вказаною заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_1 вважаю, що таку слід залишити без розгляду, на підставі ч.4 ст.81 КПК України, оскільки відвід заявлено стороною повторно та на переконання слідчого судді має ознаки зловживання правом на відвід, з метою затягування розгляду поданої скарги.

Заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 19.11.2025 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило. За наведеного, враховуючи, що відсутні клопотання про відкликання вказаної скарги, слідчий суддя вважає, що заявник підтримує вимоги такої.

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора, оскільки його відсутність згідно з ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження-змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 93 КПК встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й згідно із абзацом 1 її частини 3, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема, пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно долучених до скарги матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000400 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 України.

20 жовтня 2025 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні із клопотанням № 3 про проведення слідчих дій.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 27 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання №3 адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах гр. ОСОБА_3 , про проведення слідчих дій та надання підтверджуючих матеріалів.

Вищевказана постанова мотивована тим, 23.10.2025 слідчим за доручення прокурора в порядку ст. 290 КПК України завершено досудове розслідування та надано стороні захисту доступ до матеріалів кримінального провадження. 24.10.2025 до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло клопотання № 3 захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 про проведення слідчих дій та надання підтверджуючих матеріалів. За таких обставин, враховуючи, що досудове розслідування завершене в порядку ст. 290 КПК України, клопотання № 3 захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 про проведення слідчих дій та надання підтверджуючих матеріалів задоволенню не підлягає.

24 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні із клопотанням № 4 про продовження строку досудового розслідування.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 27 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання №4 адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах гр. ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування.

Вищевказана постанова мотивована тим, 23.10.2025 слідчим за доручення прокурора в порядку ст. 290 КПК України завершено досудове розслідування та надано стороні захисту доступ до матеріалів кримінального провадження. 24.10.2025 до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло клопотання № 4 захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування. За таких обставин, враховуючи, що досудове розслідування завершене в порядку ст. 290 КПК України, клопотання № 4 захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування задоволенню не підлягає.

Частини 1, 2 статті 220 КПК визначають таке: 1. Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. 2. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частинами 1,2,6 статті 223 КПК визначено таке: 1. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. 2. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. 6. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 36 КПК, яка кореспондується з частиною 5 статті 40 КПК, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Таким чином, КПК не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які зініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, неможливими, або передчасними чи взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

Також слідчий суддя зазначає, що оскаржувані постанови прокурора у кримінальному провадженні керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 27 жовтня 2025 року за формою та змістом відповідають вимогам частин 5, 6 статті 110 КПК, за якою постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що постанови прокурора у кримінальному провадженні керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 27 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання №3 про проведення слідчих дій та надання підтверджуючих матеріалів та про відмову у задоволенні клопотання №4 про проведення продовження строку досудового розслідування належним чином обґрунтовані, відповідають за формою та змістом вимогам КПК. В той же час, стороною захисту не надано будь-яких даних щодо об`єктивної необґрунтованості постанов прокурора.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №№0000400 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2025 року, на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у скасуванні постанови та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1