Справа № 536/2242/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 19.08.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оболонь Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2025 року близько 08 год ОСОБА_5 перебуваючи на дорозі розташованій неподалік вулиці Степовій в с.Рокитне-Донівка Кременчуцького району Полтавської області, вздовж поля, побачивши потерпілого ОСОБА_7 з дружиною ОСОБА_8 , які залишили випасатись там свою худобу та повертались, при з`ясуванні чому вони саме на тому полі залишили свою худобу, яке він вважає належне йому, між ними виникла сварка в ході якої він відламав від дерев`яної гілки, яку знайшов на місці, палицю, взяв її в праву руку та умисно наніс нею ОСОБА_4 чотири удари: два - по голові, а коли той виставив перед обличчям свою руку для захисту, він наніс ще два удари тією ж палицею по правому його передпліччю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1034 від 26.08.2025 у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у тім`яній ділянці справа, саден в завушній ділянці справа та в ділянці правого передпліччя, синців в ділянці правого передпліччя, які відносяться до легких тісних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в мотивувальній частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно спричинив легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав повністю, вчинив кримінальний проступок з пом`якшуючими та обтяжуючими покарання обставинами, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працездатний, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд призначає йому покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.374,375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Речові докази: три дерев`яні шматки розмірами 40 см, 21 см та 32 см, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м.Кременчук проспект Свободи,166 (бокс №3) - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції з моменту проголошення всіма учасниками судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1