Справа № 180/2/25
Провадження № 1-кп/0182/740/2026
У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні з обвинувальним актом №0000449 від 16.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, без реєстрації, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, зазначивши, що ризики, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме ризики переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, до ОСОБА_6 було застосовано умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81-1 КК України та він відбув до ВЧ для проходження служби по контракту, однак самовільно залишив військову частину, тому є додаткові підстави вважати, що останній може ухилитись від явки до суду.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід. Зазначив, що утримується під вартою досить тривалий час, потерпіла не має до нього претензій, свідки не з`являються. Крім того, утримуватись в УВП це загроза для його життя, через постійні обстріли. Зазначив, що бажає повернутись на службу до ЗСУ, є згода командира військової частини, який обіцяв що службу проходитиме безпосередньо в частині щоб забезпечити судовий розгляд. Запевняв суд, що буде являтись на судові засідання за першою вимогою, тому просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

4.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного. Зазначила, що свідки не з`являються, вина її підзахисного недоведена. Крім того послалась практику ЄСПЛ та те, що вже звертались до прокурора в порядку ст.615 КПК України, але згоди на зміну запобіжного заходу не отримали.

5.Прокурор заперечив проти клопотання сторони захисту та підтримав своє раніше заявлене клопотання.

6.Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до такого.

7.Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

8.Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого вже продовжувався та завершується 30.01.2026. Судовий розгляд з об`єктивних причин завершити не є можливим.

9.Слід зазначити, що при розгляді заявлених клопотань суд не оцінює докази по суті справи щодо доведеності вини, а лише з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, та характеризуючих даних про особу, перевіряє доведеність заявлених прокурором ризиків та заявлених стороною захисту обставин щодо продовження або зміни запобіжного заходу. Тому посилання захисника на недоведеність вини ОСОБА_3 у даному випадку є передчасними, висновок суду щодо поставленого питання буде надано на відповідній стадії судового розгляду.

10.При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначив прокурор, а саме: можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, а також обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення вчиненого повторно в умовах воєнного стану під час проходження військової служби.

11.Також, суд також враховує вимоги ст.178 КПК України, щодо особистих характеризуючих відомостей обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не має нікого на утриманні, не має постійного місця проживання та роботи, отже не має законного джерела доходу, раніше судимий, що свідчить про можливість останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

12.Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості та встановлених вище обставин, відповідає особі обвинуваченого, характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються та запобігає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, тобто ухиленню обвинуваченого від суду.

13.З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого, може забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

14.Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_3 (бажання продовжити службу в ЗСУ), але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

15.Вислухавши доводи сторін, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, зокрема особистого зобов`язання, не зможе запобігти вказаним прокурором ризикам.

16.Тому, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись статтями 177, 178, 331, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2. У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

3. Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 27 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 30.01.2026.

Суддя: ОСОБА_1