Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8104/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/49/26
Категорія ч.2 ст.84 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка є представником ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення від покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення від покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування основного покарання, у зв`язку з хворобою.

Зазначає, що у ОСОБА_6 наявні захворювання, внесені до розділу VIII «Хвороби органів кровообігу» переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, вказані захворювання наявні у ОСОБА_6 , що підтверджується висновком ЛКК N° 98 від 11.11.2025 Комунального некомерційного підприємства "Переяславський центр первинної медико - санітарної допомоги» Переяславської міської ради Київської області та іншими доказами, доданими до клопотання.

Згідно з медичним висновком ЛКК № 98 від 11.11.2025 Комунального некомерційного підприємства "Переяславський центр первинної медико - санітарної допомоги» Переяславської міської ради Київської області, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено наступний діагноз: ЦВХ. ЦАС. Дисциркуляторна і післятравматична (ЧМТ 1995, забій головного мозку, САК). Енцефалопатія І-ІІ ст з резидуальними гліозно атрофічними змінами мозочку, вегетативною, вестибулярною дисфункцією, цефалгічним, астенічним синдромом. ІХС Стенокардія напруги II ф.кл. (Нестабільна 20.10.-29.10.2025). Дифузний кардіосклероз Екстрасистолічна аритмія (шлуночкові екстуасистоли 4А по Лауну) високих градацій. Серцева недостатність ст В (із помірно зниженою систолічною функцією ЛШ (ФВ 50%). Гіпертонічна хвороба ІІІст., 2ст. ризик 4. Вертеброгенна люмбалгія, м`язово-тонічний синдром. Поперековий остеохондроз хребта. Множинні протрузії М/Х дисків поперекового відділу хребта, ретролістез тіл L1-L2 спондильоз, спондилоартроз.

Посилається на те, що згідно з копією довідки до акта огляду серії КИО-1 № 359537, ОСОБА_6 з грудня 2010 року встановлено третю групу інвалідності довічно, причина інвалідності: загальне захворювання.

Інвалідність III групи була встановлена ОСОБА_6 у зв`язку з загальним захворюванням (травмою голови, а не у зв`язку із серцево - судинними захворюваннями).

Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про те, що наявні в засудженого захворювання, було виявлене в нього до вчинення кримінального правопорушення лише зі слів засудженого, а не на підставі письмових доказів.

Зазначає, що у судовому засіданні 16.12.2025 ОСОБА_6 надавав пояснення суду, про те, що хворіє загалом більше 10 років різними захворюваннями, а не конкретно захворюваннями, які вказані у розділі VIII «Хвороби органів кровообігу». ОСОБА_6 захворів на хвороби, після постановлення вироку, оскільки хвороби встановлені згідно висновку ЛКК № 98 лише 11.11.2025. До Верховного Суду ОСОБА_6 не міг подати висновок ЛКК № 98 від 11.11.2025, оскільки цей висновок ЛКК видано вже після прийняття Верховним Судом постанови 28.09.2025.

Стверджує, що Верховний Суд не пом`якшував покарання ОСОБА_6 у зв`язку з хворобами, а пом`якшив покарання, затасувавши ст. 69 КК України.

Зазначає, що крім висновку ЛКК від 11.11.2025, інша медична документація, яка стосується хвороб, на які ОСОБА_6 посилається у своєму клопотанні, датовані 2025 роком, вже після постановлення вироку.

На думку захисника, висновок суду про те, що стан здоров`я засудженого був врахований при призначенні йому покарання судом є передчасним.

Посилається на те, що засуджений ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався, оскільки представники виправного центру повідомили йому, що у штаті немає медичного працівника.

Відсутність медичного працівника у Державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)» унеможливлює надання ОСОБА_6 ні симптоматичного лікування, ні оперативного лікування у плановому порядку.

Заслухавши доповідь судді, захисника яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити з викладених в ній мотивів, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а ухвала суду є законною, обґрунтованою та достатньо вмотивованою, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України суд звільнив ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та поклав на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Київського апеляційного суду від 26.02.2025 року вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2024 року у частині призначеного покарання і застосування статей 75, 76 КК України скасовано, ухвалено у цій частині новий вирок, за яким призначено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, а в решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2025 вирок Київського апеляційного суду від 26.02.2025 року щодо ОСОБА_6 змінено: пом`якшено призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. У решті судові рішення залишено без змін.

З матеріалів, наданих захисником встановлено, наступне

- згідно з копією довідки до акта огляду серії КИО-1 № 359537 ОСОБА_6 з грудня 2010 року встановлено третю групу інвалідності довічно;

- згідно з копією довідки № 23 без дати, ОСОБА_6 лікувався в кардіологічному відділенні КНП «Переяславська багатопрофільна лікарня» з 10.04.2025 по теперішній час, діагноз: ІХС. Нестабільна стенокардія. Шлуночкова екстрасистолія ІІІ-ІV класи за Лауном СН ст. В;

- згідно з копією довідки № 51 без дати, ОСОБА_6 лікувався в кардіологічному відділенні КНП «Переяславська багатопрофільна лікарня» з 20.10.2025 по теперішній час, діагноз: ІХС. Стенокардія напруги ІІІ ф.к. Дисфузійний кардіосклероз. Екстрасистолічна аритмія (шлуночкові екстрасистоли. Гіпертонічна хвороба 2ст. ризик 4. Криз СН ст. В;

- згідно з копією консультативного заключення від 07.04.2025, виданого КНП «Київська обласна клінічна лікарня», в якому лікарем - карділогом зазначений діагноз: ІХС стенокардія фк-2 а/с кардіосклероз часта шлуночкова екстраситолія ГХ-2 ст. 3 СН-1 ст. 1;

- згідно з копією консультативного заключення від 07.04.2025, виданого КНП «Київська обласна клінічна лікарня», зазначений діагноз: ЦВХ. ЦАС. Дисциркуляторна і післятравматична (1195 - ЗЧМТ, забій головного мозку, САК) енцефалопатія І - ІІ ст. з резидуальними гліозно - астрофічними змінами мозочку, вегетативною, вестибулярною дисфукнцією, цефалгічним, астенічним синдромом. Вертеброгенна ломбалгія, м/тонічний синдром. Поперековий о/х, множинні протрузії м/х дисків поперекового відділу хребта, ретролістез тіл L1-L2, спондильоз;

- згідно з копією консультативного заключення від 07.04.2025, виданого КНП «Київська обласна клінічна лікарня», лікарем - травматологом зазначено діагноз: правобічний гонартроз ІІІ ст.. Застарілий перелом правого надколінника. Синовіт. Розгинально - згинальна констрактура правого колінного суглобу. Статико - динамічні порушення. Больовий синдром;

- копіями направлень підтверджується направлення ОСОБА_6 на консультацію лікарів та стаціонарне лікування;

- згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 ,: з 28.02.25-10.03.25 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Переяславська БЛІЛ», діагноз: Посттравматична енцефалопатія як наслідок тяжкої ЧМТ, забою головного мозку, САК(1995) у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, дизартрії, помірних когнітивних порушень, вираженої вегетативною дисфункцією з епізодами вертебробазилярної недостатністю. ГХ 2, 2 ст. ризик 4. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Екстрасистолічна аритмія. СН 2А. Деформуючий правобічний гонарьроз 4 ст. З 10.04.2025-18.04.25 перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КНП «Переяславська БЛІЛ», діагноз: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Стенокардія напруги (нестабільний перебіг 10.04 - 17.04) ФК2. Загрозлива шлуночкова екстрасистолічна аритмія високих градацій (3.5 класи за Лауном). Гіпертонічна хвороба 2,2 ст.ризик 4. СН із помірно зниженою систол.ф-ціею ЛШ (ФВ 50%). З 20.10.25-30.10.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному віддділенні КНП «Переяславська БЛІЛ», діагноз: ІХС. Стенокардія напруги 2 фк (нестаб.20.10-29.10). Дифузний кардіосклероз. Екстрасистолічна аритмія (політопні екстрасистоли). ГХ 3,2 ст. ризик 4. Наслідки ЧМТ (1995). Криз. СН ст.В.;

- згідно з копією медичного висновку ЛКК № 98 від 11.11.2025, ОСОБА_6 діагностовано: ЦВХ. ЦАС. Дисциркуляторна і післятравматична (ЧМТ 1995, забій головного мозку, САК). Енцефалопатія І-І1 ст з резидуальними гліозно атрофічними змінами мозочку. вегетативною, вестибулярною дисфункцією, цефалгічним, астенічним синдромом. ІХС Стенокардія напруги II ф.кл. (Нестабільна 20.10.-29.10.2025). Дифузний кардіосклероз. Екстрасистолічна аритмія (шлуночкові екстрасистоли 4А по Лауну) високих градацій. Серцева недостатність ст В (із помірно зниженою систолічною функцією ЛШ(ФВ 50%). Гіпертонічна хвороба ІІІст., 2ст. ризик 4. Вертеброгенна люмбалгія, м`язово-тонічний синдром. Поперековий остеохондроз хребта. Множинні протрузії М/Х дисків поперекового відділу хребта, ретролістез тіл L1-L2 спондильоз, спондилоартроз, перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря;

- згідно з листом філії ДУ «Центр охорони здоров?я державної кримінально - виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області Київська міська медична частина від 13.05.2025 № 482, ОСОБА_6 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 05.05.2025. По прибутті до установи оглянутий черговим медичним персоналом. За даними первинного огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Тілесних ушкоджень не виявлено. За час перебування в установі за медичною допомогою до медичного персоналу Київської міської медичної частини самостійно не звертався. У зв`язку із адвокатським запитом, 12.05.2025 обстежений ЕКГ та консультований лікарями терапевтом, невропатологом та хірургом - травматологом. Діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик 2. Ішемічна хвороба серця: стенокардія стабільна (12.05.2025). Хронічний панкреатит ремісія. Хронічний рефлюкс-езофагит. Віддалені наслідки ЗЧМТ, забою головного мозку (1995 рік) з цефалгічним та астено-атактичним синдромами (анамнестично). Пупкова кила не защемлена, вправима. Рекомендовано: симптоматичне лікування; оперативне лікування в плановому порядку;

- згідно з копією листа Верховного Суду № 51-911 ск 2 зупинення виконання судових рішень;

- згідно з копією листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 12.05.2025 № 10695 ОСОБА_6 звільнений з - під варти на підставі ухвали Верховного Суду від 08.05.2025;

- згідно копії довідки № 594 від 20.10.2025 ОСОБА_6 на підставі ст. 61а графи ІІ розкладу хвороб непридатний до військової служби.

Отже, з наданих захисником копій документів встановлено, що ОСОБА_6 має загальне захворювання у зв`язку із чим йому встановлено третю групу інвалідності та визнано непридатним до військової служби.

Розглянувши надані захисником матеріали, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, з огляду на таке.

Згідно з додатком 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI) затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, на якій посилається захисник, затверджено перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Відповідно до цього переліку в розділі VІІІ Хвороби органів кровообігу зазначено: 1. Усі хвороби серця з хронічною серцевою недостатністю (СН) ІІБ ІІІ стадій. 2. Загрозливі шлуночкові аритмії високих градацій (ІІІ V класи за Лауном) на тлі ішемії міокарда та зниженої систолічної функції лівого шлуночка.

Тобто, підставою для звільнення засуджених є хвороби органів кровообігу лише у певних стадіях.

Стадія серцевої недостатності: Перелік передбачає наявність хронічної серцевої недостатності (СН) ІІБІІІ стадій. Згідно з медичним висновком ЛКК № 98, у ОСОБА_6 діагностовано серцева недостатність ст В (із помірно зниженою систолічною функцією ЛШ (ФВ 50%).

Для звільнення за пунктом щодо аритмій високих градацій необхідний діагноз загрозливі шлуночкові аритмії високих градацій (ІІІ V класи за Лауном) на тлі ішемії міокарда та зниженої систолічної функції лівого шлуночка. За висновком ЛКК у ОСОБА_6 екстрасистолічна аритмія (шлуночкові екстрасистоли 4А по Лауну) високих градацій.

Встановлені діагнози свідчать про наявність хронічних захворювань, проте їх ступінь важкості не в повній мірі відповідає критеріям, що дають право на звільнення від відбування покарання.

Суд звертає увагу на суттєві недоліки у поданих копіях документів, що ставлять під сумнів їх достовірність та актуальність.

Так, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-1 №359537, в графі дата огляду зазначено дату народження ОСОБА_6 (а.с. 7).

Довідки № 51 та № 23 не містять відомостей про дату їх видачі та реєстраційний номер вихідної кореспонденції, що позбавляє суд можливості встановити актуальність стану здоров`я засудженого на момент розгляду справи (а.с. 8, 9).

Враховуючи, що стан здоров`я ОСОБА_6 не в повній мірі підпадає під критерії, визначені Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, а надані медичні документи оформлені з порушенням встановлених норм, у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за станом здоров`я слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 при вирішенні питання про звільнення від відбуття покарання через хворобу суди мають забезпечити індивідуальний підхід до кожного засудженого.

Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання у виді обмеження волі за хворобою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого ще не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, оскільки має бути доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Частиною 3 статті 61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 КВК України, якщо особа, засуджена до громадських робіт або обмеження волі, визнається особою з інвалідністю першої чи другої групи, орган чи установа виконання покарань вносить подання до суду про її дострокове звільнення. Разом з поданням до суду надсилається висновок медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії.

Виходячи зі змісту зазначених положень законодавства, покарання у виді обмеження волі не може бути призначене особам з інвалідністю першої і другої групи та такі особи можуть бути звільнені від покарання у виді обмеження волі, якщо інвалідність встановлена їм після постановлення вироку.

Заборони щодо призначення покарання у виді обмеження волі особам з інвалідністю третьої групи законодавством не встановлено, як не передбачено можливості звільнення таких осіб від відбування цього виду покарання.

Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим Наказом № 1348/5/572 від 15.08.2014 Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України визначено перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Зазначений порядок застосовується лише для осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення волі, тоді як ОСОБА_6 є особою, засудженою до іншого виду покарання - обмеження волі, який є більш м`яким і для осіб, засуджених до обмеження волі передбачений інший порядок медичного обслуговування.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 КВК України лікувально-профілактична і протиепідемічна робота у виправних центрах організовується і проводиться на загальних підставах відповідно до законодавства про охорону здоров`я закладами охорони здоров`я.

Направлення засуджених до лікувальних закладів визначається згідно з порядком обслуговування населення установами охорони здоров`я.

Частиною 3 статті 59 КВК України передбачена можливість короткочасних виїздів засуджених до обмеження волі за межі виправного центру, зокрема, за необхідності звернутися в медичний заклад з приводу захворювання чи лікування за наявності відповідного медичного висновку.

У разі, якщо особи, засуджені до обмеження волі не працюють у зв`язку із захворюванням, і не одержують за цей час заробітної плати або інших доходів, положеннями ч. 2 ст. 64 КВК України передбачено, що харчування та комунально-побутові послуги надаються таким особам за встановленими нормами за рахунок виправного центру.

З викладеного слідує, що законодавством передбачена можливість особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі отримувати медичне обслуговування та матеріально-побутове забезпечення на випадок хвороби.

Крім того, відповідно до п.3 Наказу № 3361/5 від 22.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про порядок надання засудженим короткочасних виїздів за межі установ виконання покарань, засудженим до обмеження волі може бути дозволено короткочасний виїзд за межі виправного центру, зокрема за необхідності звернутися в медичний заклад з приводу захворювання чи лікування за наявності відповідного медичного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_6 адміністрацією ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» забезпечена можливість отримати медичне обслуговування та він за час відбування покарання у виді обмеження волі за медичною допомогою не звертався.

Відомості про неможливість подальшого належного медичного обслуговування ОСОБА_6 в умовах відбування покарання у виді обмеження волі в матеріалах справи відсутні.

Наявність третьої групи інвалідності сама по собі не є безумовною підставою для звільнення від покарання, оскільки закон пов`язує таке звільнення не з фактом інвалідності, а з наявністю тяжкої хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання.

Оцінюючи сукупність наданих доказів, суд констатує, що діагностовані у ОСОБА_6 захворювання серцево-судинної системи та опорно-рухового апарату за своїм характером, ступенем тяжкості та стадіями розвитку не досягають того рівня патологічних змін, який визначено спільним наказом МЮУ та МОЗ України як підставу для звільнення. Разом із недоліками оформлення медичної документації це унеможливлює висновок про нездатність засудженого надалі відбувати покарання за станом здоров`я.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення судово-медичної експертизи, з метою з`ясування наявності у засудженого ОСОБА_6 хвороб, які можуть перешкоджати відбуванню останнім покарання в місцях обмеження волі, то враховуючи, що вказане питання не було предметом розгляду у суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути вищезазначене клопотання та прийняти рішення, як просить захисник, оскільки законодавством визначений відповідний порядок при звільненні від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу.

Висновку медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії про неможливість відбування ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі за станом здоров`я також надано не було.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що законні підстави для задоволення клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою засудженого ОСОБА_6 на даний час відсутні, з чим погоджується колегія суддів.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення від покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 06.02.2026 о 12.00 год.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3