Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-і/641/1/26 Справа № 641/1873/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про розстрочення виконання вироку Комінтернівського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2025 року, у межах задоволеного цивільного позову у частині стягнення моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, та витрат на правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Слобідського районного суду м. Харкова у справі №641/1873/24 від 28.04.2024 у частині стягнення моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, та витрат на правничу допомогу рівними частками, щомісячно, з дня постановлення відповідної ухвали до 31.12.2028 року.

На обґрунтування своєї заяви, заявник посилався на те, що на даний час у нього склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду. Зазначив, що він є пенсіонером за віком, окрім пенсії інших доходів не має. Також має додаткові матеріальні витрати по утриманню дружини, яка на теперішній час не працює, та утриманню її матері, яка є людиною похилого віку та потребує постійної допомоги та догляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, але просив суд взяти до увагиположення положення ЦПК України щодо можливості розстрочки виконання судового рішення на строк протягом одного року після його ухвалення.

У судове засідання засуджений та його захисник не з`явилися. Захисник адвокат ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності засудженого, клопотання про розстрочку виконання судового рішення підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий та його представники в судове засідання не з`явилися. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що засуджений після часу скоєння кримінального правопорушення 24.10.2023 жодної матеріальної допомоги потерпілому не надав. Подана заява про розстрочку виконання вироку затягує виплату шкоди потерпілому, який є військовим, і на даний час у зв`язку із загостренням стану здоров?я потребує матеріальної допомоги.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК України).

З урахуванням цього та зазначених вище заяв учасників кримінального провадження суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали заяви та надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до умов п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями ч. 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до умов п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Отже питання про відстрочку виконання вироку Комінтернівського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2025 року підлягає вирішенню Слобідським районним судом міста Харкова за правилами, встановленими КПК України із можливим застосуванням норми ЦПК України у частині, що не суперечить засадам кримінального судочинства.

Питання відстрочки виконання вироку у межах задоволеного цивільного позову у частині стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням не врегульовані КПК України.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Положеннями ч. 4, ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 20 000 грн., витрати по сплаті правової допомоги в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.07.2025 вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 28.04.2025 щодо ОСОБА_4 , в частині вирішення цивільного позову та процесуальних витрат змінено. Апеляційну скаргу представника потерпілого задоволено частково. Збільшено суми, які підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_7 та стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_4 : на відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.; на відшкодування витрат понесених на правову допомогу 48 000 грн.

02.09.2025 Слобідським районним судом м. Харкова у справі видано виконавчі листи.

02.12.2025 відкрито виконавче провадження № 79727032 з примусового виконання виконавчого листа № 641/1873/24, виданого 02.09.2025 Слобідським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

02.12.2025 відкрито виконавче провадження № 79726800 з примусового виконання виконавчого листа № 641/1873/24, виданого 02.09.2025 Слобідським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 витрат по сплаті правової допомоги в розмірі 48 000,00 грн.

Згідно із заявою представника потерпілого засудженим стягнуті за вироком суду кошти на користь потерпілого не сплачені. Доказів зворотного засудженим не надано.

Положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначають вік пенсіонера, відповідно до яких особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Засуджений ОСОБА_9 на момент постановлення вироку згідно із даними паспорту громадянина України набув статусу особи, яка досягла пенсійного віку.

Окрім того, його дружина ОСОБА_10 також є особою, яка досягла пенсійного віку.

Як вбачається із довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_4 є пенсіонером, розмір його пенсії за віком за 2024 рік склав 33 249,60 грн., за 2025 рік 36 495,28 грн.

04.02.2026 захисником засудженого до суду подано довідку з ГУ ДПС у Харківській області, відповідно до якої його дружина ОСОБА_10 є фізичною особою- підприємцем, згідно із наданою податковою декларацією платника податків єдиного податку за 2025 рік, обсяг доходу на початок року склав 0,00 грн.

Також, захисником надана довідка на ім?я ОСОБА_11 , яка, як вбачається зі змісту заяви про розстрочку, є матір?ю дружини засудженого, особою похилого віку та отримує пенсію, яка за 2025 рік склала 72 009,04 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріальний стан ОСОБА_4 , є тією об`єктивною обставиною, яка із поважних причин істотно ускладнює виконання рішення суду, у зв`язку з чим наявні передбачені ст. 435 ЦПК України підстави для його розстрочення.

Однак, з огляду на вимоги ч.5 ст. 435 ЦПК України, згідно із якими розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови; ступінь вини боржника та невжиття ним протягом тривалого часу заходів до добровільної компенсації завданої шкоди, суд не погоджується із запропонованим ОСОБА_4 часом і розміром розстрочення виконання судового рішення та вважає за необхідне розстрочити його виконання на строк 5 місяців до 01.07.2026 шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 15 600,00 коп.

Застосування саме такого механізму розстрочення на думку суду відповідатиме балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження й перебуватиме у межах виправданої затримки (розумного строку) виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана заява ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню у вищевказаний спосіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід розстрочити виконання вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/1873/24 від 28.03.2024, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.07.2025, в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 30 000,00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 48 000,00 грн. витрат на понесену правову допомогу.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 435 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку у межах задоволеного цивільного позову у частині стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Розстрочити виконання вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/1873/24 від 28.03.2024, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.07.2025, в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 30 000,00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 48 000,00 грн. витрат на понесену правову допомогу на строк з 04 лютого 2026 року до 01 липня 2026 року, з оплатою щомісячно рівними частинами по 15 600,00 грн.

В задоволенні решти вимог даної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1