Вирок

Іменем України

Справа №712/14189/25

Провадження №1-кп/712/1083/25

10 листопада 2025 Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх чи малолітніх дітей не маючий, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 01.09.2025 близько 00 години 28 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у АДРЕСА_3 умисно, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ КБ «ПриватБанк», без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_4 , марки «Samsung», моделі» GalaxyA14», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , що є її фінансовим номером у АТ КБ «Приват Банк», здійснив вхід до облікового запису у мобільному додатку «Приват-24», що був установлений на вказаному мобільному телефоні, увівши у вікні для входу у додаток фінансовий номер телефону потерпілої як логін та пароль, про які він був обізнаний,оскільки тривалий час спільно проживав в одному помешканні з ОСОБА_4 , в результаті чого ОСОБА_5 отримав повний доступ до банківських рахунків потерпілої ОСОБА_4 , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», таким чином вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, в подальшому здійснив фінансові операції від імені останньої.

Він же, 01.09.2025 о 00години29 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_3 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, мережі Інтернет та мобільного телефону ОСОБА_4 , марки «Samsung», моделі«GalaxyA14», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «ЛінеураУкраїна», послуги до якої надаються під торговою маркою «Credit7», уклав від імені ОСОБА_4 договір про надання споживчого кредиту №5788386 від 01.09.2025 та заволодів грошовими коштами в сумі 25000 гривень, які було зараховано на вказану в заявці банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ,відкриту на ім`я ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_5 здійснив переказ грошових коштів у сумі 24 924 гривень на банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 , відкриту на власне ім`я, яків подальшому витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ТОВ«ЛінеураУкраїна», матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 361, ч.4 ст.190 КК України, визнав повністю суду поясниві, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого її обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 361 КК України; шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки ч.4 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, позиції потерпілої про не суворе покарання, який раніше не судимий, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

У відповідності до вимог кримінально-процесуального закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постановах від 31 березня 1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» суд вважає, що цивільний позов заявлений ТОВ«ЛінеураУкраїна» про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення, оскільки підтверджений фактичними доказами.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання

за ч.1 ст.361 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі

за ч.4 ст. 190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ТОВ «Лінеура Україна» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Лінеура Україна» () 32125,00 (тридцять дві тисячі 125)грн.

Речові докази:

- Цифровий носій інформації CD-R із записами із камери відеоспостереження, з ломбарду "Сейф" за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 44, зберігається при матеріалах кримінального провадження; Інформація, яка вилучена в ТОВ «Лінеура Україна» на 48 аркушах, зберігається при матеріалах кримінального провадження; інформація,яка вилучена в АТ «ПУМБ» на 29 аркушах, зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: