Справа № 139/658/25
Провадження № 1-кп/139/35/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2025 року за № 0000066, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Демидів Вишгородського району Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні шестеро малолітніх і неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимої, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У суді перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (у тексті - КК України).

Згідно обвинувального акту, 15 травня 2025 року ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , виявила в Інтернет-мережі на веб-ресурсі «Facebook» оголошення про продаж одягу в Інтернет-магазині. Після цього ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом продажу одягу, вводячи в оману ОСОБА_3 , представилась ім`ям її знайомої ОСОБА_4 , яка має свою справжню Інтернет-сторінку магазину одягу на веб-ресурсі «Facebook», та в якої вона постійно здійснює купівлю одягу, за допомогою спілкування у вигляді повідомлень через додаток «Месенджер», з метою подальшого отримання грошових коштів шляхом обману, повідомила останню, що за купівлю одягу їй необхідно здійснити повну оплату, яку потрібно перерахувати на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , а саме в розмірі 3090 грн, на що ОСОБА_3 погодилась.

16.05.2025, ОСОБА_3 , будучи введеною в оману ОСОБА_2 , зі своїх банківських рахунків АТ КБ «ПриватБанк» о 15:23 год. та 15:27 год. здійснила два грошові платежі на банківську картку № НОМЕР_1 в розмірі 1750 грн та 1340 грн, відповідно.

У подальшому ОСОБА_2 розпорядилася незаконно отриманими грошовими коштами на власний розсуд, внаслідок чого своїми умисними протиправними діями заподіяла потерпілій ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 3090 грн.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає покарання у виді штрафу в розмірі більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (у тексті - КПК України) суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, а потерпіла ОСОБА_3 не заперечує проти такого розгляду, прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , керуючись ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала згоду на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту додана заява потерпілої ОСОБА_3 , відповідно до якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та обвинувачення ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за викладених у формулюванні обвинувачення обставин, згодна і не оспорює встановлені органами досудового розслідування обставини щодо дати, часу, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченої, складеної за участю захисника.

Із заяви потерпілої ОСОБА_3 судом встановлено, що вона не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини.

Враховуючи наведене, а саме факт того, що обвинувачена, її захисник та потерпіла не оспорюють встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з його розглядом без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе, відповідно до положень ст. 381, 382 КПК України, провести розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Провівши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченої винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, її поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує особу обвинуваченої, яка згідно: довідки-характеристики старости Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає (а. к. п. 83); відповіді комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» Мурованокуриловецької селищної ради за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася (а. к. п. 81); відповіді на вимогу дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої була засуджена за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт на підставі вироку Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06.06.2024 (а. к. п. 75).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є її щире каяття і вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , ні органами досудового розслідування, ні судом не встановлено.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, санкція цієї статті передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання за вчинений нею кримінальний проступок, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

За вчинення зазначеного кримінального проступку суд призначає ОСОБА_2 строк пробаційного нагляду 1 рік 6 місяців.

Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачена не працює, має на утриманні шестеро малолітніх і неповнолітніх дітей, перебуває в стані вагітності (а. к. п. 77). При цьому суд враховує, що розмір штрафу, передбачений санкцією зазначеної статті КК України, становить від 34000 гривень до 51000 гривень. На переконання суду такий вид покарання не зможе бути виконаний засудженою самостійно із-за відсутності власних джерел доходу, а участь інших осіб, у тому числі у формі матеріальної допомоги в оплаті штрафу, суперечитиме поняттю і меті покарання, визначеними ч. 1 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого; покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Дотримуючись вимог ст. ст. 56, 57 КК України, враховуючи, що обвинувачена не працює і перебуває у стані вагітності, до неї також не може бути застосоване покарання, передбачені санкцією ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських і виправних робіт.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_2 не застосовувався, клопотання про його обрання до суду не надходило.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 50, 65 - 67 КК України, ст. ст. 302, 368 - 371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня взяття засудженої на облік органом пробації.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_7