Справа № 569/6099/24
УХВАЛА

22 вересня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0000042 від 15.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0000042 від 15.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання та повернення внесеної застави. Своє клопотання обґрунтовує тим, що минув значний час з часу обрання запобіжного заходу у виді застави та він за цей час довів своєю процесуальною поведінкою відсутність ризиків, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому із застави на особисте зобов`язання, зазначивши що ризики, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують існувати.

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.03.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід тримання під вартою строком до 05.04.2024, з визначення розміру застави в сумі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави, на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб; не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

04.03.2024 ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» в зв`язку з внесенням застави.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить із того, що в силу ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 перебуває у процесуальному статусі обвинуваченого, тому суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а питання вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості суд вирішує у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд переконаний, що на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів кримінального вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На даному етапі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 показань суду не давав і судом продовжується дослідження доказів, що не виключає мотивацію для незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд не залишає поза увагою те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», роз`яснення Верховного Суду, надані у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що суди оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом, мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як відповідний ризик.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого про відсутність ризику переховування з огляду на належну процесуальну поведінку, а також на відсутність спроб обвинуваченого переховуватись від суду.

Суд переконаний, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого та сумлінне виконання ним обов`язків, не свідчить про відсутність ризику переховування, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави, є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні, а загроза втрати такої застави (стягнення у дохід держави) є ефективним стримуючим фактором для нього.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, у даному випадку, буде недостатнім, так як виконання покладених обов`язків буде залежати виключно від волі самого обвинуваченого, а їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

З урахуванням викладеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1