Провадження № 11-сс/811/3711/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0001435 від 27.12.2025 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспівка, Герцаївський район, Чернівецька область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2025 року клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 26 лютого 2026 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в 60 560,00 грн.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

прибувати до ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області та Шевченківського районного суду міста Львова в залежності від стадії кримінального провадження, на першу вимогу слідчого, прокурора, суду;

не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний перебуває та проживає без дозволу слідчого, суду та прокурора; повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з представником потерпілого та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є надуманими та такими, що не підтверджуються жодним доказом, а слідчим суддею не обґрунтовано, чому інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 .

Зауважує, що слідчий суддя порушив принцип змагальності сторін, не врахувавши та не обґрунтувавши позицію сторони захисту щодо поданого слідчим клопотання.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні слідчого відділення ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001435 від 27.12.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України.

28 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, ризики його позапроцесуальної поведінки, які існують.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, при цьому соціальні зв`язки не перешкоджатимуть йому покинути своє місце проживання, та саме тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Так, згідно з матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколами огляду приміщення та предмету оптичних дисків із відеофайлами, протоколом допиту представника потерпілого та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення, що ОСОБА_6 не заперечує.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Щодо застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить сторона захисту, то можливість такого не встановлена, оскільки не надано згоди власників майна та відсутнє переконання, що підозрюваний виправдає довіру, належним чином виконуючи свої процесуальні обов`язки, перебуваючи за місцем постійного проживання.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України слідчим суддею визначається розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має забезпечити певний рівень відповідальності підозрюваного, тим самим стримуючи його від можливих спроб маніпуляцій з метою уникнення покарання

За таких обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , завданої злочином майнової шкоди, а також з урахуванням його майнового та сімейного стану та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваної, при якому перспектива втрати застави буде для неї необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: