провадження №1-кп/947/1004/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

01 жовтня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000227 від 09.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. У провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

2. Під час судового розгляду, потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примиренні від 01.10.2025 року.

3. Відповідно до сформульованого обвинувачення, зазначеного сторонами в угоді про примирення, ОСОБА_3 в період часу з 01.08.2024 по 06.04.2025 року, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилося у словесних образах, погрозах, штовханні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних страждань та суттєвого погіршення якості життя ОСОБА_5 .

4. Так, 01.08.2024 року о 19:00 год., ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах, висловлюванні нецензурних слів, погрозах фізичною розправою, принижуванні потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 02.10.2024 по справі №947/24287/24 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

5. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.12.2024 року приблизно о 19:30 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах, висловлюванні нецензурних слів, погрозах фізичної розправи над потерпілою, в результаті чого. ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 31.01.2025 по справі №947/1856/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

6. Продовжуючи свої умисні, дії спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10.01.2025 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах на її адресу, висловлюванні нецензурної лайки, погрозах та фізичного насильства у виді штовхання потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 17.03.2025 по справі №947/7469/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

7. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 27.01.2025 року приблизно о 14:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах на її адресу, висловлюванні нецензурних слів, принижуванні потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанов Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2025 по справі №947/4257/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

8. Тож, кожного разу окремо, а саме 01.08.2024 о 19:00 год.; 19.12.2024 о 19:30 год.; 10.01.2025 о 20:00 год., 27.01.2025 року о 14:40 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно своєї сестри ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство у виді словесних образ, погроз, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, штовханні потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.ч.2, З ст.173-2 КУпАП України - домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .

9. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, 06.04.2025 року приблизно о 21:30 год., ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знову нецензурно висловлювався на адресу потерпілої, словесно її ображав, погрожував фізичною розправою, що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилося в систематичному домашньому насильстві психологічного та фізичного характеру з боку ОСОБА_3 по відношенню до своєї сестри ОСОБА_5 .

10. Відповідно до ст.126-1 КК України, кримінальна відповідальність настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

11. Згідно з п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на рідні брати і сестри.

12. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

13. Пункт 17 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

14. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

15. Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України.

16. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення та щиро кається.

17. Сторони угоди вказують, що обвинуваченим ОСОБА_3 не завдано майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 ..

18. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст.126-1 КК України, а саме: у виді пробаційного нагляду на строк два (2) роки, з покладанням на обвинуваченого таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

19. Крім того, сторонами угоди визначено, що на обвинуваченого покладається обов`язок проходження програми для кривдників строком на три (3) місяці.

20. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

21. Після з`ясування думки учасників судового провадження, які не заперечували проти судового провадження на підставі угоди про примирення, суд, розглядаючи в порядку глави 35 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, виходить з наступного.

22. Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

23. Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні, просили затвердити укладену угоду про примирення, підтвердили згоду на призначення узгодженого покарання та застосування обмежувальних заходів.

24. Прокурор, у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечувала про затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

25. Кримінальне правопорушення за ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

26. Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

27. Суд, шляхом проведення опитування учасників кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

28. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

29. Крім того, судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 , цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

30. Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, приймаючи до уваги позиції сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

31. За таких обставин, суд вважає доведеним під час судового розгляду, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

32. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

33. Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

34. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе призначити узгоджені сторонами угоди про примирення вид та розмір покарання.

35. Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

36. Тож, приймаючи до уваги інтереси потерпілої, перебування її у сімейних (близьких) відносинах з обвинуваченим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого також обов`язок пройти програму для кривдників.

37. Речові докази, процесуальні витрати сторонами не заявлені, відомості про застосування заходів забезпечення кримінального провадження суду не надані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 та 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Затвердити у кримінальному провадженні №0000227 від 09.04.2025 року угоду про примирення від 01 жовтня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді пробаційного нагляду на строк два (2) роки.

3. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку пробаційного нагляду, такі обов`язки: 3.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3.3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3.4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Строк покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

5. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три (3) місяці обов`язок пройти програму для кривдників.

6. Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, або за непроходження програми для кривдників, передбачена кримінальна відповідальність за ч.3 ст.389, ст.390-1 КК України відповідно.

7. Цей вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

8. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1