ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2265/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002827 від 25.07.2025 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, уродженця м. Києва, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 06 жовтня 2025.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України. Так, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчинення тяжкого злочину, за який передбаченого покарання до 7 років позбавлення волі у зв`язку з чим останній може переховуватись від суду. Крмі того, ОСОБА_3 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання прокурора, вказав, що воно необґрунтоване. ОСОБА_3 раніше не судимий, у нього погіршився стан здоров`я і він потребує медичної допомоги. А тому, просив змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора щодо запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.08.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 17.10.2025.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 вважає такими, що продовжують існувати ризики передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Норми ст. 177 КПК України визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів. Так, відповідно до ч. 1 цієї статті метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи те, що повідомлена обвинуваченому підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України не скасована у встановленому законом порядку, а трансформована в обвинувальний акт, суд вважає наявними підстави для визнання її обґрунтованою.

На думку суду ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, суду належить встановити наявність або відсутність встановлених процесуальним законом ризиків у співставленні їх з доводами сторін кримінального провадження.

Так, ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обвинуваченого від суду існує та залишається з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_3 , суворістю покарання, яке йому загрожує, а саме до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Таке покарання, враховуючи вимоги КК України, вже саме по собі може бути мотивом обвинуваченого для переховування від суду.

Щодо ризику незаконного впливу свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Оскільки, свідки у цьому кримінальному провадженні не допитані, ризик того, що під впливом дій обвинуваченого ОСОБА_3 вони можуть змінити свої показання, є наявним.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведено ризик переховування, впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з тримання під вартою, суд враховує наявність постійного місця проживання в обвинуваченого, однак, з огляду на викладені ризики, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише його права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначений ухвалою слідчого судді від 27.08.2025 року ОСОБА_3 розмір застави, що складає 196 820 гривень необхідно залишити без змін.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведені ризики, які є достатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та вважає, що інші запобіжні заходи не здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку та здійснення своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 177, 315 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити. У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою або зменшення розміру застави - відмовити.

Продовжити застосований відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 12 грудня 2025 р. включно.

Залишити без змін раніше визначений ОСОБА_3 розмір застави у розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 гривень.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1