490/9591/25 04.02.2026
н/п 1-кп/490/837/2026
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/9591/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000208 від 15.08.2025 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, має середню освіту, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий:

01.12.2020 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

20.07.2021 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України - до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

11.10.2021 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України - до 5 років позбавлення волі;

18.04.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України - до 6 років 2 місяців позбавлення волі; 20.02.2024 Миколаївським апеляційним судом вирок в частині призначеного покарання змінено, виключено рішення про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України, вважати засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

16.04.2024 ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області за ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.10.2021 та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023 остаточно призначено покарання 6 років 2 місяці позбавлення волі; ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31.07.2024 ухвалу змінено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області на підставі ст. 81-1 КК України звільнено умовно-достроково на строк 1 рік 5 місяців 6 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 15.08.2025 приблизно о 07:40, підійшов до ОСОБА_6 , 2013 року народження, який рибалив біля понтонного мосту неподалік вулиці Паромний узвіз в м. Миколаєві. Під час розмови у ОСОБА_3 , який помітив зайнятість ОСОБА_6 , його молодий вік та неуважність, виник корисливий умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Samsung A16». Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy F16 4G» (SM-A 165F), не маючи на меті повертати вказане майно. Після того, як ОСОБА_3 , шляхом обману отримав доступ до вказаного телефону, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не слідкував за його діями, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy F16 4G», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток в сумі 6995,80 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину. Зазначив, що дійсно 15.08.2025 приблизно о 07:40, підійшов до потерпілого, який рибалив біля понтонного мосту неподалік вул. Паромний узвіз в м. Миколаєві, де попросив у останнього мобільний телефон марки «Samsung», після отримання якого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, а саме продав своїй знайомій; погодився із визначеною експертом вартістю мобільного телефона, яка становить 6995,80 грн.; свою поведінку засуджує; викрадене майно повернуто; щиро кається; просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; пояснив, що таке рішення є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України зрозумілі.

Окрім визнання вини ОСОБА_3 , про його винуватість свідчать досліджені судом такі докази.

Висновок експерта №СЕ-19/115-25/13827-ТВ від 22.08.2025, згідно з яким ринкова вартість станом на 15.08.2025 мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A16 (SM-A165F/DSB)» 8 GB-RAM, 256 GB-ROM, IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , який був у користуванні (згідно вихідних даних будь-яких пошкоджень на корпусі та екрані не мав) могла становити 5167,00 грн.; експертне дослідження проведено без огляду мобільного телефону.

Висновок експерта №СЕ-19/115-25/14185-ТВ від 29.08.2025, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A16» (SM-A165F/DSB) IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , станом на 15.08.2025, який був у користуванні, у справному стані, могла становити 6995,80 грн.; експертне дослідження проведено з оглядом мобільного телефону.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Наслідком таких умисних дій стало заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності; за аналогічне кримінальне правопорушення був засуджений із призначенням покарання один рік позбавлення волі; на виконання вироків був ізольований від суспільства; кримінальне правопорушення вчинив протягом невідбутої частини покарання, будучі умовно-достроково звільненим від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом; у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Суд ураховує приписи ст. 337 КПК України, якими передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Отже, суд не вправі з власної ініціативи вийти за межі висунутого обвинувачення, якщо це погіршує становище особи, зокрема посилатися на наявність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, на які суд може посилатися як на такі, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ураховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд ураховує, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31.07.2024 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення покарань, за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.10.2021 та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023, ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.10.2024 ОСОБА_3 на підставі ст. 81-1 КК України звільнено умовно-достроково на строк 1 рік 5 місяців 6 днів позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частина четверта цієї статті визначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначено відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.10.2021 та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023 у виді позбавлення волі на строк 5 років, яка, відповідно до ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.10.2024, становить 1 рік 5 місяців 6 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зважаючи на тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання, у тому числі із застосування положень ст. 69 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у межах зазначеного кримінального провадження не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта в сумі 2 674,20 грн. (висновок експерта від №СЕ-19/115-25/13827-ТВ від 22.08.2025); 3 565,60 грн. (висновок експерта від №СЕ-19/115-25/14185-ТВ від 29.08.2025); загальна сума витрат становить 6 239,80 грн., має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16» моделі SM-A165F/DSB, об`ємом пам`яті 8 GB/256GB, IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - має бути залишено потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 71, 81-1, ч. 2 ст. 190 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці;

відповідно до ст. 71 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.10.2021 та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців;

строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня приведення вироку до виконання;

стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 6 239,80 грн. (шість тисяч двісті тридцять дев`ять грн. 80 коп.);

відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16» моделі SM-A165F/DSB, об`ємом пам`яті 8 GB/256GB, IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі через Центральний районний суд міста Миколаєва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді міста Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1