У Х В А Л А

"27" січня 2026 р. Справа153/42/26

Провадження1-кс/153/29/26-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000681 від 20 веренся 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.191 КК України, про відсторонення від посади відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Могилів-Подільський Могилів-Подільського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою, головного державного виконавеця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), раніше не судимої,

за участю сторони кримінального провадження

прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури - ОСОБА_5

слідчого СВ ВП№1 Могилів-Подільського

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором про відсторонення ОСОБА_4 від посади головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Клопотання мотивовано тим, що згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_4 було призначено на посаду головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

У відповідності до Розділу №3 Посадової інструкції головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на ОСОБА_4 було покладено наступні посадові обов`язки, зокрема: здійснення неупереджених, ефективних, своєчасних і в повному обсязі, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень; виконання функції реєстратора Автоматизованої системи виконавчого провадження; ведення прийому громадян з питань, що належать до його компетенції; забезпечення підготовки проектів відповідей на запити органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій, громадян та ін. уповноважених органів з питань, що стосується його компетенції; розгляд в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; надання сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження; виконання посадових обов`язків іншого державного службовця, у зв`язку з його тимчасовою відсутністю, за рішенням безпосереднього керівника; дотримання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та запобігання виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби та правил внутрішнього службового розпорядку; заявлення, в усталену порядку, про самовідвід за наявності обставин, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»; виконання покладених на нього роботу, згідно з положенням про відділ та планом роботи відділу, а також виконання інших доручень наданих начальником в межах повноважень та відповідно до Конституції та законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Таким чином, ОСОБА_4 під час виконання обов`язків головного державного виконавцю Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є службовою особою.

Так, відносно ОСОБА_8 виконавчим листом Шевченківського районного суду м.Києва від 16.05.2018 №761/38886/17 було порушено виконавче провадження №57622925 із примусовим стягненням боргу на користь Кредитної спілки «Гарант» у сумі 21 844,99 грн. та судовий збір 533,33 грн. Проведення виконавчого провадження було доручено державному виконавцю Мурованокуриловецькому відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_9 . У подальшому у зв`язку із ліквідацією Мурованокуриловецькому відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавче провадження №57622925 було передано до Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_4 28.06.2024 було винесено постанову про прийняття вказаного виконавчого провадження до свого провадження.

12.08.2024 ОСОБА_4 було винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним, фактичним виконанням рішення суду. Однак ОСОБА_4 , 17.09.2024 маючи умисел на заволодіння чужим майном (грошовими коштами, які перебували на котловому рахунку до Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), використовуючи для цього своє службове становище, та маючи безперешкодний доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження та рахунків відділу, грошові кошти сплачені ОСОБА_8 у якості сплати заборгованості у сумі 22 447,22 грн. перевела на особистий картковий рахунок останнього.

Після чого, у той ж день, близько 15:00 год. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел покликаний на заволодіння чужим майном, яке перебувало у її віданні, зателефонувала на особистий мобільний телефон ОСОБА_8 , та повідомила йому завідомо неправдиві відомості про помилкове перерахування коштів на його рахунок та те, що йому необхідно переслати грошові кошти у сумі 22 000 грн. на картковий рахунок, який ОСОБА_4 надасть ОСОБА_8 .

У свою чергу ОСОБА_8 не будучи обізнаним в злочинності дій ОСОБА_4 дав свою згоду на переказ вказаних коштів на надані рахунки. Після чого ОСОБА_4 шляхом надсилання повідомлення через додаток для пересилання миттєвих повідомлень «Viber» на особистий номер ОСОБА_8 відправила повідомлення із вказівкою про пересилання грошових коштів у сумі 22 000 грн. на картковий рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_10 (покійного чоловіка ОСОБА_4 ) № НОМЕР_1 .

Однак у подальшому 19.09.2024 ОСОБА_8 , усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_4 а саме, що кошти необхідно було повернути на приватний рахунок, вказані дії не вчинив та про незаконні дії ОСОБА_4 повідомив до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У такий спосіб ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

15 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.191 КК України.

ОСОБА_4 обіймає посаду головний державний виконавець Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчим зазначені наступні ризики : займана підозрюваною ОСОБА_4 посада пов`язання з постійною виконанням функції держави, яка в свою чергу вимагає від ОСОБА_4 комунікації з працівниками Міністерства юстиції України, де працює свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_11 .. Однак зміст і характер спілкування вказаних осіб не може бути предметом контролю з боку прокурора або суду, а тому у такий спосіб підозрювана ОСОБА_4 матиме можливість прямо або опосередковано впливати на позицію свідка, а також може здійснювати на них відповідний тиск з метою домогтися вигідних для себе свідчень під час подальшого судового розгляду.

Підозрювана ОСОБА_4 обізнана з обставинами кримінального правопорушення, а також з тим, які саме документи, предмети та інші матеріальні носії інформації можуть бути використані стороною обвинувачення як докази її протиправної діяльності. Не маючи належного процесуального контролю, підозрювана має реальну можливість знищити, приховати або спотворити зазначені речі чи документи, у тому числі шляхом їх знищення, підроблення або впливу на осіб, у володінні яких вони можуть перебувати, що ускладнить або унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи зацікавленість підозрюваної у результатах кримінального провадження та прагнення уникнути кримінальної відповідальності, наявний ризик незаконного впливу на свідка є реальним, обґрунтованим та таким, що може бути реалізований у будь-який момент.

Інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваній, спосіб його вчинення, свідчить про можливість підозрюваної, перебуваючи без належних обмежень, продовжувати протиправну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення. Відсутність процесуальних обмежень створює умови, за яких підозрювана може використовувати своє службове становище, соціальні зв`язки або доступ до відповідних ресурсів для повторного вчинення аналогічних дій, що становить загрозу як інтересам кримінального провадження, так і суспільним інтересам загалом.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий просить суд відсторонити підозрювану ОСОБА_4 від займаної посади з метою запобігти спробам останньої протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_12 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити та відсторонити від займаної посади підозрювану ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Вказала, що слідчим до клопотання не долучено жодних доказів того, що перебування на посаді ОСОБА_4 зашкодить слідству. Всі документи за виконавчим провадженням вже вилучені під час проведення обшуку та тимчасового доступу, тому виконавець не може знищити чи змінити їх. Свідок у справі не є підлеглим виконавця, ОСОБА_4 не має важеля адміністративного випливу на неї. Слідчий не підтверджено спроб ОСОБА_4 контактувати зі свідками з метою тиску. Крім цього вказує на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.191 КК України. З урахуванням викладеного, просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000681, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваної та її захисника, дійшов наступного висновку:

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п. 4 ч.2 ст. 131 КПК України є відсторонення від посади.

Порядок відсторонення від посади регулюється ст.154 КПК України, відповідно до якої воно здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців та може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: 1)чи набула особа статусу підозрюваного; 2)чи достатньо доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3)чи наявна правова підстава для відсторонення від посади; 4)якими будуть наслідки відсторонення від посади для інших осіб; 5)чи виправдовують потреби досудового розслідування у втручання у права і свободи особи.

З матеріалів справи слідує, що слідчим відділом Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному №0000681 від 20.09.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.191 КК України.

Щодо набуття статусу підозрюваного слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

15 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 191 КК України, а саме закінчений замах на привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану. Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про відсторонення від посади.

Щодо достатності доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що п.2 ч.2 ст.157 КПК України зобов`язує слідчого суддю дослідити достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

Питання про відсторонення ініційоване слідчим на стадії досудового розслідування та чинне законодавство не містить критерії за якими можливо визначити рівень достатності доказів, які б вказували на вчинення конкретною особою інкримінованого їй злочину, слідчий суддя вирішує керуватися стандартом доказування "обґрунтованої підозри". Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття "обґрунтована підозра", а тому, керуючись приписами ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азейбарджану", "Нечипорук і Йонкало проти України").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання "поза розумним сумнівом" щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Зі змісту оголошеної підозри, описаних у клопотанні фактичних обставин кримінального провадження та доданих до клопотання слідчого письмових доказів в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетна до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та, що такий злочин вчинений останньою з використанням службового становища. При цьому, слід зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Досліджуючи долучені матеріали до клопотання та обставини вчинення злочину, які викладені слідчим у клопотанні, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваної з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями ймовірного учасника та подіями, які відбулися.

Даний висновок слідчого судді формується на підставі досліджених в ході судового засідання копій таких документів: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2024, згідно якого заступник начальника відділу організації та контролю за виконанням рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_11 повідомила про ознаки вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; повідомленням про злочин від 20.09.2024 за підписом начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно якого були вказані ознаки вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; копіями матеріалів виконавчого провадження № 57622925, згідно яких було встановлено, що державним виконавцем було здійснено повернення коштів боржнику ОСОБА_8 у сумі 22447,22 грн.; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 19.09.2024 близько 16:00 год. на робочий телефон до неї зателефонував боржник ОСОБА_8 , який під час розмови повідомив, що до нього зателефонувала державний виконавець ОСОБА_4 та повідомила, що на його рахунок було повернуто кошти у зв`язку із передачею виконавчого провадження до іншого відділу. У подальшому ОСОБА_8 державний виконавець відправила номер рахунку в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_10 (покійного чоловіка ОСОБА_4 ) № НОМЕР_1 на який попросила скинути повернуті кошти, однак ОСОБА_8 , побачивши що вказаний рахунок є приватним, вказане не здійснив та про вказану подію повідомив ОСОБА_11 ; скрін-шотом наданим ОСОБА_8 із додатку для пересилання миттєвих повідомлень «Viber» у якому наявна переписка ОСОБА_8 із ОСОБА_4 в якому остання висловила прохання переслати кошти в сумі 22 000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 ; вилучена в АТ КБ «ПриватБанк» інформацією про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 .

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Щодо наявності правової підстави для відсторонення від посади слідчий суддя зазначає наступне.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення, слідчий суддя має виходити з того чи пов`язане розслідуване кримінальне правопорушення із зайняттям особи відповідної посади та чи існують підстави вважати, що подальше перебування особи на такій посаді створює умови, за яких особа може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з матеріалів клопотання, стороною обвинувачення вказується на наявність ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 обіймає посаду головний державний виконавець Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Підозрювана ОСОБА_4 обізнана з обставинами кримінального правопорушення, а також з тим, які саме документи, предмети та інші матеріальні носії інформації можуть бути використані стороною обвинувачення як докази її протиправної діяльності. Не маючи належного процесуального контролю, підозрювана має реальну можливість знищити, приховати або спотворити зазначені речі чи документи, у тому числі шляхом їх знищення, підроблення або впливу на осіб, у володінні яких вони можуть перебувати, що ускладнить або унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

У той же час, слідчий суддя при вирішенні питання про відсторонення від посади має виходити з наявності об`єктивних факторів, актуальних на час відповідного звернення, а саме чи існують заявлені слідчим ризики.

Проте, будь-яких доказів на здійснення реалізації зазначених вище ризиків, слідчим надано не було.

Слідчим суддею також установлено, що у даному кримінальному провадженні оригінали документів та комп`ютерна техніка, які мають значення для досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді під час обшуку були вилучені органом досудового розслідування за місцем роботи підозрюваної. Відтак, відсутні підстави вважати, що подальше перебування ОСОБА_4 на займаній нею посаді створює умови, за яких вона може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, оскільки такі документи уже знаходяться у розпорядженні сторони обвинувачення. Крім того, стороною обвинувачення не наведено жодних відомостей щодо спроб чи дій, які вчинялися ОСОБА_4 протягом досудового розслідування, які б були направлені на знищення чи спотворення доказів.

Щодо ризику впливу на свідків, суд звертає увагу на те, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким заборонено спілкування зі свідками, таким чином вказаний ризик нівельовано. Отже конкретних фактів негативної поведінки підозрюваної, які б вказували на вчинення будь-яких дій, направлених на існування ризиків, зазначених у клопотанні сторони обвинувачення, слідчим суддею не встановлено та прокурором не доведено наявність таких у судовому засіданні.

Таким чином, наявність лише однієї обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.4 ст. 191 КК України, не є достатньою підставою для відсторонення її від посади.

Зрештою надані суду матеріали клопотання органом досудового розслідування не дають підстави для висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_4 , як відсторонення її від займаної посади. Окрім того, слідчий суддя ураховує і негативні наслідки відсторонення підозрюваної ОСОБА_4 від посади, яка є вдовою, проживає одна, і те, що посада головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є її єдиним місцем роботи. Відсторонення від займаної посади фактично позбавить її засобів для існування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку про відсутність фактичних та правових підстав для відсторонення підозрюваної ОСОБА_4 від посади головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що зумовлює відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154 157, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити задоволенні клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000681 від 20 вересня 2024року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.191 КК України, про відсторонення ОСОБА_4 від посади головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1