Справа № 297/3069/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/702/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівськогорайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2025 року клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000069, задоволено.

Залишено без змін (продовжено) стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солочин, Свалявського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі, не менше 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 гривень.

Термін дії ухвали до 15 листопада 2025 року включно.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.09.2025 старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000069 від 27 травня 2025 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків та інших на даний час невстановлених осіб у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). З урахуванням викладеного та даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий у клопотанні зазначив, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, тому йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, та підлягає скасуванню. Зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу на підставі якого було винесено оскаржувану ухвалу є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону. Вважає, що суд першої інстанції проігнорував, що прокурор порушив встановлену законом процедуру подання клопотання про продовження дії найсуворішого запобіжного заходу, тому таке клопотання не підлягає до задоволення через не вручення його примірника ні підозрюваному, ні його захиснику та не подання до суду завчасно за 5 днів до закінчення терміну дії запобіжного заходу. Стверджує, що про обґрунтування підозри та існування ризиків ні слідчий ні прокурор не надали жодного належного та допустимого доказу. Звертає увагу, що його підзахисний нікого не вбив, не побив, не вкрав, раніше не судимий, народився та прожив все своє життя в Мукачівському районі, тобто має міцні соціальні зв`язки, має позитивну характеристику. Зазначає, що не підтверджено належними доказами і причетність його підзахисного до незаконного переправлення осіб через державний кордон. Вказує, що ні прокурор, ні слідчий навіть не намагаються довести можливість чи не можливість застосувати до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту із засобами електронного контролю. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо доходів його підзахисного, наявність або відсутність рухомого, нерухомого майна, слідчий суддя не взяв до уваги сімейний стан підзахисного, а саме наявність на утриманні сестри з інвалідністю, постійне місце проживання, а тому розмір застави є необґрунтованим, непомірним та не справедливим. Щодо непомірного розміру застави, сторона захисту посилається на практику ЄС.

Просить суд, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, відмовити слідчому та прокурору у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю. У разі, якщо суд буде вважати за необхідне, то в крайньому випадку визначити розмір застави згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін, разом з тим в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_6 і від нього не надходило клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000069 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18 липня 2025 року слідчим суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454480 грн., строком до 15 вересня 2025 року.

16 вересня 2025 року постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та яке відноситься до категорії тяжких, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Тому твердження захисника про те, що не надано жодного доказу про причетність його підзахисного до незаконного переправлення осіб через державний кордон, судом в даному апеляційному провадженні не розглядаються, оскільки виходять за межі обставин, які підлягають перевірці апеляційною інстанцією на даному етапі.

Твердження сторони захисту про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів не приймаються до уваги та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик у кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки докази наявності достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого об`єктивно задоволено слідчим суддею.

Застосований до ОСОБА_6 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, відповідно до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, утриманців тощо, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вказані дані не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявність постійного місця проживання, за яким підозрюваний ОСОБА_6 проживає, та що на його утриманні перебуває сестра з інвалідністю, жодним чином не стали стримуючими факторами для останнього, з огляду на повідомлену йому підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання щодо ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів ураховує посилання захисника на обставини, вказані у апеляційній скарзі, але вважає їх такими, що не виключають обґрунтованої підозри та наявності встановлених судом ризиків, а тому не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і застосування запобіжного заходу у виглядіцілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційним судом не встановлено.

Доводи захисника щодо порушення порядку вручення прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими та таким, що спростовуються наданими матеріалами, так як 17 вересня 2025 року розгляд клопотання слідчого здійснювався за участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), крім того в судовому засіданні прокурором та головуючим суддею було оголошено зміст клопотання та наведені ризики та мотиви обґрунтування, при цьому підозрюваний та сторона захисту не були обмежені у праві ознайомлення з його змістом.

Апеляційний суд бере до уваги аргументи, які наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі, проте в даному конкретному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Отже, викладені стороною захисту доводи не впливають на правильність судового рішення, а тому у задоволенні у апеляційної скарги необхідно відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2025 року, якою продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді