Справа № 344/2901/25
Провадження № 11-кп/4808/455/25
Категорія ст. 309 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано Франківського міського суду від 16 липня 2025 року, відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 309 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз : 18.11.2024 року вироком Івано Франківського міського суду за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 17000 гривень, яке не відбуто, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду першої інстанції незаконним в частині призначення йому покарання. Зазначає, що свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тому просить суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднано ОСОБА_8 невідбуте покарання за попереднім вироком Івано Франківського міського суду від 18.11.2024 року у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 17000 гривень. Визначено остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків позбавлення волі на строк 1 рік та штраф в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 гривень, та відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з часу фактичного затримання для виконання покарання за цим вироком.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 5364 грн. 35 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за ст.309 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 17000 гривень, який набрав законної сили 16.01.2025, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, за невстановлених обставин у невстановленому місці та у невстановлений час, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав поліетиленовий зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку помістив в пачку з-під сигарет та яку незаконно зберігав при собі у наплічній сумці зеленого кольору без мети збуту.

16 січня 2025 року близько 16 год. 20 хв. працівниками Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції під час патрулювання міста Івано-Франківська по вул. Прутська, 17 було зупинено ОСОБА_8 , під час спілкування з яким у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_8 незаконно зберігає при собі речовини, обіг яких обмежено чи заборонено. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», працівниками Національної поліції України проведено поверхневу перевірку ОСОБА_8 , під час якої останній, усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин без мети збуту, добровільно видав із пачки з-під сигарет зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яку помістив на капот службового транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Rapid», номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому, 16.01.2025 року у період часу з 20 год. 35 хв. до 20 год. 42 хв. під час проведення огляду місця події працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області по вул. Прутська, 17 у м. Івано-Франківськ з поверхні капота службового транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Rapid», номерний знак НОМЕР_1 , вилучено полімерний зіп-пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина, яка відповідно до висновку експерта від 24.01.2025 року містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у кількості 0,3169 грама.

Також, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, за невстановлених обставин незаконно придбав поліетиленовий полімерну колбу із кристалічною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он), яку помістив у наплічну сумку та зберігав при собі без мети збуту.

10 березня 2025 року близько 13 год. 50 хв. під час здійснення заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Івано-Франківська, ОСОБА_8 зупинено працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області по вул. Декабристів, 4 у с. Микитинці Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Під час спілкування з ОСОБА_8 у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_8 незаконно зберігає при собі речовини, обіг яких обмежено чи заборонено. Відповідно до статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_8 , останній повідомив, що у нього в наплічній сумці знаходиться полімерна колба із вмістом психотропної речовини.

Цього ж дня у період часу з 14 год. 20 хв. до 14 год. 23 хв. у АДРЕСА_2 , під час проведення працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківської РУП ГУНП в Івано-Франківській області огляду місця події, ОСОБА_8 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, добровільно видав з наплічної сумки полімерну колбу із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он) у кількості 0,4489 грама.

Крім цього, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, за невстановлених обставин незаконно придбав зіп-пакет із кристалічною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он), яку помістив у наплічну сумку та зберігав при собі без мети збуту.

13 травня 2025 року близько 18 год. 10 хв. під час здійснення заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Івано-Франківська, ОСОБА_8 зупинено працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області по вул. Гайова, 17 у с. Вовчинець Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Під час спілкування з ОСОБА_8 у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_8 незаконно зберігає при собі речовини, обіг яких обмежено чи заборонено. Відповідно до статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_8 , останній повідомив, що у нього в наплічній сумці знаходиться полімерний зіп-пакет із вмістом психотропної речовини.

Цього ж дня у період часу з 18 год. 48 хв. до 19 год. 10 хв. по АДРЕСА_3 , під час проведення працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківської РУП ГУНП в Івано-Франківській області огляду місця події, ОСОБА_8 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, добровільно видав з наплічної сумки полімерний зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он) у кількості 0,8454 грама.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився втретє з невідомих для суду причин, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги повідомлявся завчасно.

Колегія суддів з`ясувавши думку учасників апеляційного провадження з приводу неявки обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання, прийшла до висновку про можливий розгляд даної апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду прокурор з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 заперечив, вважає, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КПК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений правильно зрозумів зміст обставин кримінального провадження, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому розслідуванні, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ст.349 ч.3 КПК України, а тому вирок суду у цій частині не переглядатиметься судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України та про кваліфікацію таких дій обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку є обґрунтованим.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання було не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та призначено надто суворе покарання, на думку колегії суддів є безпідставними та необгрунтованими.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за скоєний злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому вигляді й розмірі, яке з урахування ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, та й іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення зобов`язують суд при призначені покарання врахувати не лише ступінь тяжкості скоєного злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 : визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом визнано рецидив злочинів.

Окрім цього, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 17000 гривень, який згідно досудових доповідей станом на 03.07.2025 року не сплачено, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює неофіційно підсобним робітником на будівництві, маючи стабільний щомісячний дохід у розмірі 10000-15000 гривень.

З висновку досудової доповіді, складеної провідним інспектором Івано Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано Франківській області від 26.06.2025 року, вбачається, що уповноважений орган з питань пробації вважає, що у обвинуваченого встановлено дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, спосіб життя, а особливо історію правопорушень та високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства неможливе.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ст. 69 КК України можливе лише за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого. Ці обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший.

Як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відповідно і підстав для висновку про можливість застосування ст. 69 КК України.

Призначення більш м`якого покарання за інкриміновані злочини не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої обвинуваченим ОСОБА_8 , повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4