Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/518/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/1660/22 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 121 (101) І ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0003342 за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Кропивницького від 29 травня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 454800 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі вісімсот) гривень

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

захисника-адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. Виключити з мотивувальної частини пом`якшуючі обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого, скоєння злочину внаслідок зухвалої поведінки потерпілого. В іншій частині вирок суду залишити без зміни. Під час розгляду справи дослідити письмової матеріли кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та відеозапис на якому зафіксовані події, що мали місце 27.12.2021. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд помилково вважав, що у даному випадку спосіб і знаряддя заподіяння тілесного ушкодження потерпілому та поведінка обвинуваченого після здійснення пострілу (події злочину) свідчать про те, що останній усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, однак не бажав та не передбачав наслідків у виді смерті потерпілого, хоча міг та повинен був їх передбачити, тобто діяв з умислом на спричинення потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень та не мав умислу на позбавлення останнього життя. Характер умисних дій обвинуваченого відносно потерпілого послідовність їх вчинення, за конкретних обставин, на думку сторони обвинувачення, поза сумнівом свідчить, що ОСОБА_8 за конкретних обставин подій усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки умисне протиправне позбавлення життя іншої людини і бажав настання таких наслідків смерть ОСОБА_13 . Обставина усвідомлення ОСОБА_8 своїх дій та можливість керування ними під час вчинення вбивства підтверджена висновком судово-психіатричної експертизи №30 відповідно до якого ОСОБА_8 був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, суд першої інстанції не обґрунтовано зробив висновок, що саме поведінка потерпілого стала вирішальною у вказаному випадку, оскільки як видно дослідженого в судовому засіданні відеозаписі та описаного у вироку суду переглядом відеофайлу з назвою «20210814_232400», відеозаписі зафіксовано що всі 3 постріли здійсненні у бік потерпілого з близької відстані, з вказаного відеозапису не вбачається, що обвинувачений здійснював попереджувальні постріли як зазначено у вироку. Не погоджується із позицією суду, щодо зухвалої поведінки потерпілого, що призвело до вказаного конфлікту, оскільки знову ж таки з вказаного відеозапису встановлено, що саме обвинувачений повертається до потерпілого та здійснює 3 постріли у його бік. Разом з цим, судом при перекваліфікації вказаного кримінального правопорушення суд посилається на те, що потерпілий після пострілів здійснював активні дії. Зазначає, що обвинувачений діяв з умислом на вбивство, оскільки тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має. Крім того, суд не обґрунтовано до ОСОБА_8 застосував міру покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі покарання передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У даному кримінальному провадженні на думку сторони обвинувачення безпідставно визнано, як пом`якшувальні обставини покарання засудженого, його щире каяття у вчинених злочинних діях, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок зухвалої поведінки потерпілого, молодий вік обвинуваченого та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди. Однак, визнаючи як пом`якшувальні вищевказані обставини суд досить формально віднісся до визначення щирості каяття, фактично ототожнив його з частковим визнанням вини. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 ні під час досудового розслідування, так і не під час судового розгляду вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України так і в описаному судовому рішенні за ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, на думку сторони обвинувачення щиро не розкаявся, своїми показами наданими як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду намагався уникнути відповідальності за вчинений ним злочин, оскільки при щирому каятті покази повинні відображати обставини правопорушення, щирий жаль та осуд своїх дій вибачення перед потерпілим. Безпідставно суд і визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Так, обвинуваченим не було надано медичну допомогу потерпілому, а навпаки з місця вчинення правопорушення зник. Також слід критично відноситися до зазначеного обвинуваченим відомостей стосовно видачі знаряддя спричинення тілесних ушкоджень пістолета марки флобер, оскільки останній був вилучений у ОСОБА_8 під час особистого обшуку під час затримання. Разом з цим під час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 він також не повідомив обставин справи які не були відомі слідчому. Щодо пом`якшувальної обставини як то молодий вік потерпілого, зазначає, що на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував у віці 24 роки, тобто судом не взято до уваги, що в результаті вчинення кримінального правопорушення загинув потерпілий, у якого залишилося троє дітей. Щодо часткового відшкодування шкоди, за час слухання справи обвинувачений відшкодував лише 45 000 грн., що є нічим іншим як спробою пом`якшити собі покарання. Крім того, не враховано думку потерпілих, які наполягали на максимальній мірі покарання відносно обвинуваченого. Отже, висновок суду у вироку щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_8 вимог ст. 69 КК було зроблено без урахування всіх обставин, які мають правове значення при вирішенні питання щодо порядку відбування призначеного судом покарання.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, несправедливого визначення розміру моральної шкоди, та ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років. Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення у сумі 1 000 000 грн.Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав наявність ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому. Так, добровільну видачу знаряддя вчинення злочину револьверу усіма наявними у ньому патронами і гільзами, не можна вважати активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення. Визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Зазначає, що згідно з матеріалами справи, потерпілий ОСОБА_14 дійсно вів словесну перепалку з обвинуваченим, однак при цьому не було зафіксовано жодної реальної загрози, зокрема ніякого фізичного насильства, застосування зброї, предметів, придатних для нанесення тілесних ушкоджень, або спроби переслідування ОСОБА_8 . Більше того, обвинувачений ОСОБА_8 , як особа дієздатна, повнолітня, без жодних психічних відхилень, мав повне усвідомлення того, що агресивна чи нецензурна лексика не є підставою для застосування зброї проти потерпілого. Також, ОСОБА_8 на момент вчинення злочину досяг 24-річного віку, був повнолітнім, дієздатним, соціально адаптованим, що свідчить про наявність у нього достатнього рівня відповідальності, сформованих уявлень про дозволене й заборонене, а також здатності передбачити наслідки своїх дій. Злочин, який призвів до смерті людини, не був результатом раптового імпульсу. За таких умов вказівка суду на молодий вік як пом`якшувальну обставину с необґрунтованою і такою, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Вказує на те, що протягом понад трьох років, обвинувачений ОСОБА_8 перерахував на користь однієї з потерпілих дружини загиблого ОСОБА_13 лише 45200 гривень в рахунок компенсації матеріальної шкоди. При цьому, вказане «часткове відшкодування» відбувалося ще у 2022 році та ураховуючи масштаби завданої шкоди, її наслідки, однак така сума не може бути визнана як реальний чи щирий прояв каяття або спроби компенсувати заподіяне. Крім того, вироком Подільського районного суду міста Кропивницького від 29.05.2025 з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 стягнуто 500 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, потерпіла сторона не погоджується з визначеним судом розмір відшкодування моральної шкоди, вважаючи його недостатнім, не співмірним обсягу немайнових втрат і таким, що не відповідає принципу справедливості. ОСОБА_15 втратила не просто чоловіка, а найближчу людину, з якою були пов`язані емоційна, психологічна, побутова, соціальна і фінансова сфери життя. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого вона залишилась із трьома дітьми, без моральної, фізичної та матеріальної підтримки, на яку обґрунтовано розраховувала впродовж всього свого життя. Окрім того, потерпіла постійно переживає відчуття несправедливості, соціальної незахищеності, безсилля перед втратою, яку їй довелося пережити. Тож, сума моральної шкоди у розмірі 500 000 грн., визначена судом, не відображає ані глибини втрат потерпілої, ані реального рівня моральних страждань.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за те, що він 27 грудня 2021 року близько 05-00 години перебував на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 38, де зустрів раніше не знайомих йому ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . В цей час у ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з ОСОБА_13 , під час якого останній почав нецензурно висловлюватись у бік ОСОБА_8 . В ході раптово виниклого конфлікту, спровокованого потерпілим ОСОБА_13 шляхом образливого чіпляння до ОСОБА_8 , у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно ОСОБА_8 дістав з під куртки, у яку був одягнений, револьвер моделі «Profi», калібру 4 мм (Флобер), патрони якого володіють достатньою питомою кінетичною енергією, розуміючи при цьому, що вказаним предметом можливо спричинити тілесні ушкодження, та здійснив спочатку два попереджувальних постріли, а потім третій постріл у бік потерпілого ОСОБА_13 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді: а) рани по передній поверхні грудної клітини зліва, що продовжується в раньовий канал, який проникає в грудну порожнину з ушкодженням серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю), яка утворилась внаслідок дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію, володів доволі великою кінетичною енергією, що призвело до розвитку загрозливих для життя явищ і тому за цією ознакою має ознаку тяжкого тілесного ушкодження, від якого останній помер. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок пострілу та дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію з ушкодженням серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю).

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу представника потерпілих, потерпілу ОСОБА_11 та представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали подану апеляційну скаргу представника та частково підтримали апеляційну скаргу прокурора в частині необґрунтованого застосування ст.69 КК України, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

До початку апеляційного розгляду справи прокурор заявив клопотання, про повторне дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та відеозапис на якому зафіксовані події, що мали місце 27.12.2021, в чому колегія суддів відмовила з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За змістом цієї норми процесуального закону учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й повинен зазначити, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити, та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Як слідує з мотивувальної частини вироку суду, а також журналів судових засідань, судом першої інстанції в присутності всіх учасників судового провадження були досліджені письмові докази в повному обсязі, в тому числі і ті які повторно просила дослідити в апеляційному суді сторона обвинувачення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенням ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів закріплених в положеннях зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства. Вказаний висновок апеляційного суду узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 21.12.2022 (справа №759/5737/17).

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів більшістю вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були дотримані.

Так, висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Всупереч твердженням, викладеним в апеляційній скарзі прокурора, про безпідставність перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів, які свідчать саме про умисне заподіяння ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, а не умисного заподіяння йому смерті.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанції показав, що з потерпілим раніше знайомий не був. 27.12.2021 він мав намір поїхати до м. Києва і взяв з собою пістолет для самозахисту. 27.12.2021 о 05:00 години, проходячи у АДРЕСА_2 , він побачив двох осіб, які йшли йому на зустріч та між ними була весела розмова. Один із них притиснувся до нього обличчям і запитав чи є в нього колючо-ріжучі предмети. Він не звернув уваги і пішов далі. Пройшовши метра два, почув ненормативну лексику у свій бік та повернувся до потерпілого. Він дістав зброю з метою захисту, хотів відвернути конфлікт та зробив два попереджувальні постріли вниз. Почав відходити від потерпілого, а потерпілий продовжував йти на нього. Він подумав, що у потерпілого ніж або пістолет і здійснив третій постріл, розвернувся та пішов. Це був револьвер Флобер з калібром 4 мм, який перебуває у вільному доступі. Пістолет він не перероблював. Зброя купувалася як «пугач». Наміру вбивати ОСОБА_13 у нього не було. Він не розумів, що міг спричинити смерть людині, здійснюючи постріл з цього револьверу в область грудей. Він був впевнений, що постріл з цієї зброї не спричинить смерті людині, оскільки колись він випадково з невеликої відстані вистрелив з даного револьвера собі у ногу та пошкодження було незначне. Затриманий був у вечері працівниками поліції вже у м. Києві. Саме при затриманні йому повідомили, що він підозрюється у вбивстві. При затриманні у нього був пістолет з кулями, які він добровільно видав працівникам поліції. Якби потерпілий впав після третього пострілу, то він би не залишив місце події. Зброю дістав з метою захисту від незнайомих осіб. Між першим, другим та третім пострілами було кілька секунд. З боку потерпілого була тільки словесна погроза. Щоб не продовжувати конфлікт він розвернувся і пішов після третього пострілу. ОСОБА_13 поводив себе агресивно як до пострілів, так і після пострілів. Слова та дії потерпілого налякали його та змусили дістати зброю для самозахисту. Вибачився перед потерпілими, зазначивши про те, що не хотів, щоб так сталося, оскільки не мав наміру вбивати, а лише хотів відвернути напад на нього.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 показала, що з обвинуваченим знайома у зв`язку із цією подією, ОСОБА_13 її син. Про подію їй відомо зі слів свідка ОСОБА_17 , але він їх постійно змінює. Коли вона почала його розпитувати, як і що сталося, то він їй розповів, що він йшов разом з ОСОБА_18 . У них залишилася одна цигарка на двох, вони її скурили. Купити цигарки вони не могли, так як було рано і магазини були закриті. Їм на зустріч йшов обвинувачений ОСОБА_8 і син запитав у нього цигарку. ОСОБА_8 пройшов і не відповів нічого. Син зрозумів, що він не почув його та запитав голосніше. ОСОБА_8 зупинився, її син почав до нього підходити і сталося, що сталося. Вона запитала у ОСОБА_19 , чому він не викликав швидку допомогу. Він відповів, що думав, що у ОСОБА_18 просто забій та вів його додому. ОСОБА_18 йшов і говорив, що у нього пече, а потім присів і помер.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 показала, що з обвинуваченим не знайома, вперше бачить його в судовому засіданні, а потерпілий її рідний брат. 27.12.2021 близько 11:00 години її чоловік повідомив їй, що йому зателефонувала тітка її невістки та повідомила, що її брата не стало. Вони зібралися і поїхали до м. Кропивницький. Про обставини кримінального правопорушення їй розповів двоюрідний брат невістки ОСОБА_20 . З його слів він разом з її братом відпочивали та йшли в бік магазину. По дорозі зустріли перехожого та звернулися до нього з проханням дати цигарку, останній нічого не відповівши пройшов повз. Потім перехожий покликав його і брат повернувся до нього та отримав три постріли.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_6 показала, що з обвинуваченим не знайома, загиблий був її чоловіком. 26 грудня 2021 року вона з чоловіком вирішили ввечері посидіти з її двоюрідним братом ОСОБА_16 . Брат та чоловік сиділи, випивали, а потім вирішили піти до магазину. О 05:00 годині 27 грудня 2021 року вона останній раз розмовляла з чоловіком, він повідомив їй, що вийшов з кафе і скоро буде вдома. Потім десь о 15:00 годині до неї приїхала її тітка і сказала, щоб вона взяла документи, та коли вона сіла до неї в машину, тітка їй повідомила, що її чоловіка немає. Коли вони приїхали до слідчого, то там був її брат ОСОБА_19 . Він розповів, що вони удвох з ОСОБА_18 пішли в кафе та коли поверталися додому у них не було цигарок. ОСОБА_18 (її чоловік) попросив у перехожого закурити, ніякої бійки і сварки не було. Перехожий спочатку пройшов, а потім повернувся і здійснив три постріли в її чоловіка. ОСОБА_18 , трохи пройшов, присів під деревом і покликав ОСОБА_19 , повідомивши, що йому дуже погано і пече в грудях. Арсен викликав швидку допомогу, але поки швидка приїхала, то вже нічого зробити не можна було. Як насправді все відбувалося вона не знає. З чоловіком вони прожили разом 15 років. Утримував сім`ю та заробляв кошти чоловік. У зв`язку із смертю чоловіка вона зазнала матеріальної та моральної шкоди. Від родини обвинуваченого за два з половиною роки отримала лише 35 000 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, трьома переказами: перший 20 000 гривень, другий 10 000 гривень, третій 5000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_16 показав, що обвинуваченого бачив лише один раз в день події. З потерпілими знайомий. ОСОБА_6 його двоюрідна сестра, а ОСОБА_10 мати ОСОБА_13 . Точної дати не пам`ятає, це було взимку ближче до п`ятої ранку, він з ОСОБА_21 йшли з нічного клубу додому. Їм на зустріч йшов обвинувачений. Коли вони з ним пересіклися, ОСОБА_18 запитав у обвинуваченого цигарки, бо у них закінчилися. Обвинувачений нічого не відповів. Він сказав ОСОБА_18 не чіпати обвинуваченого та йти додому. ОСОБА_18 другий раз буром запитав цигарку, обвинувачений мовчки пішов далі. Вони за ним йшли, ОСОБА_18 втретє в грубій формі з нецензурною лексикою підійшов ближче до обвинуваченого. Останній розвернувся до ОСОБА_18 , розстібнув курточку та з внутрішньої кишені дістав пістолет, з якого здійснив постріли, один з яких для ОСОБА_18 був фатальним. Обвинувачений спочатку вистрелив вгору, потім вниз, і третій раз прямо, коли ОСОБА_18 ближче до нього підійшов. Потім обвинувачений поклав пістолет в куртку і пішов. Він думав, що постріли були з пугача. Вони з ОСОБА_18 розвернулися та пішли собі далі. ОСОБА_18 почало ставати зле, він одразу не зрозумів, що сталося. Потім ОСОБА_18 почав синіти на обличчі та втрачати свідомість. Йшли хлопець з дівчиною та запитали, що трапилося. Він пояснив ситуацію і вони викликали швидку допомогу та поліцію. Працівники поліції його опитали і він їм описав обвинуваченого. Коли приїхала швидка допомога, він їм повідомив, що сталось. Після події працівники поліції кілька разів проводили за його участю слідчий експеримент, на якому також був присутній ОСОБА_8 , і вони переглядали відео з камери спостереження з ювелірного магазину та кафе. На той момент він пам`ятав обставини події краще, тому більш точно розповідав та показував. Після конфлікту вони розійшлися, ніхто нікого не наздоганяв та не переслідував. Коли обвинувачений почав стріляти, він з ОСОБА_18 знаходилися на відстані від нього приблизно півтора метра, не більше. Під час слідчого експерименту ніхто його не примушував до надання показань, він розповів і показав все як було. Тоді пам`ятав краще, бо пройшло менше часу. Скільки вони тоді з ОСОБА_18 вжили алкоголю не пам`ятає, але достатньо. ОСОБА_22 після першої відмови, коли він сказав йому йти додому, послухав його, то нічого б цього не було. Але так як вони вживали алкоголь, то ОСОБА_18 обурило, що йому відмовили в наданні цигарки. Постріли відбувалися швидко, між ними були секунди. Під час події заборонених предметів у нього та ОСОБА_18 не було. Крім нецензурної лексики, ніяких протиправних дій в бік обвинуваченого з їх боку не було.

За результатами апеляційної перевірки встановлено, що допит свідка проведений у відповідності до вимог статті 352 КПК України, частина 1 якої закріплює вимоги до головуючого перед допитом свідка з`ясувати стосунки свідка з обвинуваченим, потерпілими і попередити його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_16 , суд першої інстанції правомірно взяв їх до уваги, оскільки такі є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, тому суд обґрунтовано послався на них у вироку.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні протиправних дій, наслідком яких настала смерть потерпілого ОСОБА_13 при встановлених судом обставинах, окрім часткового визнання ним своєї вини, показань свідка (очевидця події), потерпілих, підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 27.12.2021 року з ілюстративною фототаблицею до нього, складеного в присутності двох понятих та за участю спеціалістів, в ході проведення якого на відкритій ділянці місцевості біля кафе «Crema Caffe» по вул. Архітектора Паученка, 38 в м. Кропивницький з правого боку до входу на асфальтобетонній поверхні землі вздовж стіни кафе головою до сходів виявлено труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп знаходиться в положенні лежачи з витягнутими вздовж тіла руками та ногами, одягнений в куртку захисного кольору на металевій блискавці, светр в`язаний темно-сірого кольору, на якому по проекції середньо-ключичної лінії зліва в проекції п`ятого міжребір`я мається округлої форми пошкодження тканини, аналогічне пошкодження розташоване на футболці темно-червоного кольору. Навколо пошкодження на футболці мається накладання речовини бурого кольору округлої форми у вигляді плями. По передній поверхні грудної клітини зліва в проекції п`ятого міжребір`я розташована округлої форми рана до 0,3 см в діаметрі візуально. Навколо рани підсохла кров, на переніссі садно подовженої форми з вологим западаючим дном. Будь-яких інших пошкоджень при зовнішньому огляді трупа не виявлено; /т.1 а.к.п. 33-38/

-протоколом огляду трупа від 27.12.2021, складеного в присутності двох понятих, за участю спеціаліста та судово-медичного експерта, в ході проведення якого в приміщенні Кіровоградського обласного бюро СМЕ (морг) за адресою: м. Кропивницький, с. Нове, вул. Металургів, буд. 2А оглянуто труп ОСОБА_13 , на якому виявлено тілесні ушкодження: рану в ділянці грудної клітини зліва округлої форми діаметром 0,3 см. Окрім того на тілі ОСОБА_13 наявні тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі. Після розтину трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді отвору в ділянці грудної клітини зліва між 5, 6 міжребір`ям. Крім того, в ході огляду судово-медичним експертом внутрішніх органів було виявлено пошкодження серця в області лівого шлуночка у вигляді отвору, яке є наскрізним; /т. 1 а.к.п. 40-42/

-копією лікарського свідоцтва про смерть № 4002 від 27.12.2021, згідно якого причиною смерті ОСОБА_13 зазначено вогнепальне поранення грудної клітини з ушкодженням серця; /т. 1 а.к.п. 48-49/

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2021 та переглянутим під час судового розгляду відеозаписом даної слідчої дії за участю свідка ОСОБА_16 та в присутності двох понятих, в ході проведення якої свідок ОСОБА_16 розповів та показав на місці біля торгівельного центру «Манхетен» по вул. Дворцовій, 31/35 в м. Кропивницький як 27.12.2021 близько 05-00 години він разом з ОСОБА_13 повертались додому з кафе «Куба3» по вул. Дворцовій в м. Кропивницький, проходячи біля торгівельного центру «Манхетен», перейшовши через вул. В.Перспективна, він побачив, що навпроти них іде хлопець та коли він майже порівнявся з ОСОБА_18 , останній плечем навмисно зачепив цього хлопця та запитав чи є у нього цигарка. Хлопець промовчав та спокійно пішов далі. ОСОБА_18 розвернувся та пішов за вказаним хлопцем, повернувшись назад метрів 6-10, у зв`язку з тим, що йому не сподобалась відповідь хлопця. ОСОБА_18 наздогнав хлопця, став навпроти нього на відстані 1 метра, хлопець розвернувся, розстібнув куртку, дістав з-під неї пістолет чорного кольору револьвер, та здійснив три постріли: перший в область ніг не прицільно, другий біля ОСОБА_18 не прицільно, третій прицільно, направивши пістолет в область тулубу коли ОСОБА_18 зробив крок уперед на хлопця. ОСОБА_23 пішов вниз по вул. В. Перспективна, а він з ОСОБА_18 пішли далі по АДРЕСА_3 . ОСОБА_13 по дорозі стало погано та він, розкривши куртку, підійшов до дерева поряд з будинком та впав, втративши свідомість. По приїзду ЕМД ОСОБА_13 помер; /т. 1 а.к.п. 82-86/

-переглянутим в ході судового розгляду відеозаписом (відеофайл з назвою «20210814_232400»), розміщеним на диску для лазерних систем зчитування, в ході відтворення якого встановлено, що на відео зафіксована нічна пора доби та три особи чоловічої статі. В лівому верхньому куті мається дата 2021-12-27 та іде відлік часу (на початку відеозапису відлік часу починається з 04:59:54). О 05:09:36 потерпілий та обвинувачений пересікаються йдучи у зустрічному напрямку один до одного, о 05:09:42 вони розходяться кожен у своєму напрямку, о 05:09:45 обвинувачений повертається і прямує у напрямку потерпілого та витягуючи праву руку о 05:09:49 здійснює три постріли, останній з яких у бік потерпілого, який прямує в напрямку обвинуваченого, о 05:09:56 обвинувачений зникає з поля зору у напрямку свого руху, а потерпілий продовжує рух в сторону обвинуваченого, о 05:10:22 потерпілий повертається і прямує у напрямку свого руху; /т. 1 а.к.п. 121/

-протоколом огляду предмету від 16.04.2022, згідно якого слідчим за участю свідка ОСОБА_16 проведено огляд диску для лазерних систем зчитування білого кольору з назвою «28 дек. 2021» об`ємом 4,7 GB, а саме зафіксованої на ньому інформації з камер зовнішнього відео спостереження з магазину «УКРЗОЛОТО», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 29/35. В ході перегляду встановлено, що на відео зафіксовано нічна пора доби та три особи чоловічої статті. В ході огляду відео свідок ОСОБА_16 зазначив, що на вказаному відео зафіксовані він, ОСОБА_13 на невідома особа чоловічої статті, з якою у ОСОБА_13 виникла конфліктна ситуація. Так, під час перегляду вищевказаного відеозапису 27.12.2021 о 05:09:31 годині камера зафіксувала особу чоловічої статті, яка вдягнена в темний верхній одяг та штани з горизонтальними білими смужками, яка під час руху присвічує предметом схожим на мобільний телефон. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що камера зафіксувала його. 27.12.2021 о 05:09:32 камера зафіксувала особу чоловічої статті, яка вдягнена в темний верхній одяг та штани з горизонтальними білими смужками, позаду якої рухається особа одягнена в темний одяг. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що позаду нього рухається потерпілий ОСОБА_13 27.12.2021 о 05:09:41 годині камера зафіксувала особу чоловічої статті ( ОСОБА_8 ), яка вдягнена в темний верхній одяг, на спині мається предмет схожий на рюкзак, яка рухається в напрямку на зустріч двом вищевказаним особам. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що на відео зафіксована особа чоловічої статті, з якою у потерпілого ОСОБА_13 виникла конфліктна ситуація. 27.12.2021 о 05:09:46 годині камера зафіксувала особу чоловічої статті ( ОСОБА_8 ), яка вдягнена в темний верхній одяг, на спині мається предмет схожий на рюкзак, який повернувся та почав рух в бік вищевказаних двох чоловіків. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що на відео зафіксована особа чоловічої статті, яка в зазначений час почала рух в бік потерпілого ОСОБА_13 27.12.2021 о 05:09:51 та 05:09:54 годині камера фіксує особу чоловічої статті ( ОСОБА_8 ), яка вдягнена в темний верхній одяг, на спині мається предмет схожий на рюкзак, в якого права рука витягнута вздовж тіла, яка направлена в бік потерпілого ОСОБА_13 . Під час чого потерпілий ОСОБА_13 продовжує рух в бік невідомої особи ( ОСОБА_8 ), який здійснює в його бік три постріли з невідомого предмету. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що на відео зафіксована особа чоловічої статті, з якою у потерпілого ОСОБА_13 виник словесний конфлікт та в подальшому невідома особа дістала з під куртки предмет ззовні схожий на револьвер і здійснила три постріли в бік потерпілого. 27.12.2021 о 05:10:22 годині камера фіксує особу чоловічої статті, яка вдягнена в темний одяг, яка повертається з вул. В. Перспективної в м. Кропивницький. Під час перегляду свідок ОСОБА_16 зазначив, що на відео зафіксована особа чоловічої статті, а саме потерпілий ОСОБА_13 , який повертався до нього після вказаної конфліктної ситуації; /т. 1 а.к.п. 122-131/

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 27.12.2021, згідно якого слідчим за участю лікаря та в присутності двох понятих у підозрюваного ОСОБА_8 відібрано змив з внутрішньої сторони лівої руки спец пакет ЕХР0105716, контрольний змив з правої руки спец пакет ЕХР0105716, змив з правої щоки спец пакет ЕХР0105738, змив з лівої щоки спец пакет 7169937, контрольний зразок з лівої руки спец пакет ЕХР0105721, змив з внутрішньої сторони правої руки спец пакет 7169939, змив з лобової ділянки голови спец пакет 7169938, змив із зовнішньої сторони лівої руки спец пакет ЕХР0105720, змив із внутрішньої сторони правої руки спец пакет ЕХР0105719, змив із зовнішньої сторони правої руки спец пакет 7169940; /т. 1 а.к.п. 133-134/

-протоколом отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.04.2022, згідно якого слідчим в присутності двох захисників у підозрюваного ОСОБА_8 відібрано зразки букального епітелію для проведення судово-біологічної експертизи; /т. 1 а.к.п. 137-138/

-висновком експерта № 1598 від 28.02.2022 (судово-медична експертиза трупа), згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: а) рана по передній поверхні грудної клітини зліва, що продовжується в раньовий канал, який проникає в грудну порожнину з ушкодженням серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю); б) саден в проекції правого лобного пагорбу на спинці носа справа. Ушкодження описане в п. а утворилось внаслідок дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію, володів доволі великою кінетичною енергією, що призвело до розвитку загрозливих для життя явищ і тому за цією ознакою має ознаку тяжкого тілесного ушкодження згідно п. 2.1.3.й Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.05.1996 № 6. Ушкодження описані в п. б утворились від дії тупого предмету та мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.05.1996 № 6. Всі тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 , утворились від не менше 4 (чотирьох) травматичних впливів. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок пострілу та дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію з ушкодження серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю), про що свідчать дані судово-медичної експертизи трупа, та підтверджуються даними судово-гістологічної експертизи. Садна в проекції правого лобного пагорбу могли утворитись і при падінні, враховуючи їх розташування на виступаючій частині тіла. Будь-яких слідів характерних для боротьби, самооборони не виявлено. При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_13 виявлений етиловий алкоголь 2,45 г/дм3, що згідно методичним рекомендаціям відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння; /т. 1 а.к.п. 145-149/ Враховуючи причину смерті ОСОБА_13 , ступень розвитку трупних явищ, трупне заклякання, що добре виражене у верхній щелепі та верхніх кінцівках, не виражене в нижніх кінцівках, дозволяє припустити на підставі методу нестрогої аналогії, що смерть ОСОБА_13 настала за 6-8 годин до моменту експертизи трупа в морзі (27.12.2021). При цьому можливе відхилення вказаного часу постмортального періоду від фактичного, так як процес формування трупних плям залежить не лише від температури оточуючого середовища, а від інших численних факторів, сукупність яких не піддається об`єктивному обліку в його математичному вираженні. Ушкодження рана, що продовжується в раньовий канал, який проникає в грудну порожнину з ушкодженням серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю) утворилось внаслідок дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію, володів доволі великою кінетичною енергією та за розмірами відповідав малому калібру ствольної зброї. В момент спричинення ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 потерпілий був обернутий даною ділянкою (передня поверхня грудної клітини) до травмуючого предмета. З даними ушкодженнями не виключається можливість здійснення потерпілим самостійних дій (переміщатись, кричати звати на допомогу), але по мірі розвитку гемотампонади (здавлення серця кров`ю) ця можливість втрачалась. Встановити тривалість таких дій та їх об`єм не є можливим. Судово-медичних даних чи переміщувався та чи змінювалось першочергове положення трупу, не має; /т. 1 а.к.п. 153-160/

-висновком експерта № 4823 від 31.12.2021, згідно якого в крові трупа ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт в кількості 2,45 г/дм3 та не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аліловий спирти; /т. 1 а.к.п. 161/

-висновком експерта № 15 від 13.01.2022, згідно якого за результатами проведення судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_13 , 1990 року народження, виявлено деякі морфологічні ознаки шокової реакції, крововилив в жировій клітковині міокарда, крововилив біля ендокарда; /т. 1 а.к.п. 162/

-висновком експерта № 784 від 30.12.2021 та висновком експерта № 49 від 21.01.2022, згідно яких кров трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи 0аВ за ізосерологічною системою АВ0; /т. 1 а.к.п. 164-165, 177-178/

-висновком експерта № 9 від 18.02.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого: рана на клапті шкіри передньої поверхні грудної клітки зліва трупа ОСОБА_13 є вхідним ушкодженням, яке утворилося внаслідок дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію, володів доволі великою кінетичною енергією та за розмірами відповідав малому калібру ствольної зброї. На клапті шкіри факторів, що супроводжують постріл, у вигляді слідів відкладення кіптяви через сполуки вуглецю, що поглинають інфрачервоні промені; слідів рушничного мастила та осалки патрона, які люмінесціюють в ультрафіолетових променях; частинок незгорілих, частково згорілих порошинок та згорілих порохових залишків, не знайдено; /т. 1 а.к.п. 167-173/

-висновком експерта № 21 від 22.02.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого: на лівій пілочці куртки, яка належала постраждалому ОСОБА_13 та на відповідних ділянках переду джемпера і фуфайки знайдені пошкодження, які є вхідним кульовим та могли утворитися внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї з неблизької дистанції, або внаслідок одного пострілу з пневматичної зброї або будь-якої іншої метальної зброї свинцевим снарядом. Судячи за одягом, пошкодження ймовірно є сліпим. Пошкодження має ознаки механічної, переважно клиноподібної дії снаряда (кулі); по краях виявлений пасок обтирання зі слідами відкладення сполук вуглецю, що поглинають інфрачервоні промені, та зі слідами основного металу (свинцю), що характеризує склад снаряда. В ділянці пошкоджень не знайдені незгорілі, частково згорілі порошинки і згорілі порохові залишки, сліди люмінесценції характерної для рушничного мастила та осалки патрона. Пошкодження шовних ниток правого бічного шва є результатом розтягувального впливу в ділянці шва переважно за горизонталлю; /т. 1 а.к.п. 183-194/

-висновком експерта № 37 від 22.02.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого проведений рентген флуоресцентний аналіз зразка тканини куртки постраждалого ОСОБА_13 в ділянці пошкодження у верхній частині лівої пілочки, який показав привнесення свинцю тільки по краях пошкодження; /т. 1 а.к.п. 196-202/

-додатковим висновком (до висновку експерта № 1598) від 15.04.2022, згідно якого: механізм та локалізація тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_13 не суперечить механізму та локалізації, на яку вказує свідок ОСОБА_16 під час проведення з ним слідчого експерименту від 27.12.2021. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 тілесні ушкодження, а саме рана по передній поверхні грудної клітини зліва, що продовжується в раньовий канал, який проникає в грудну порожнину з ушкодженням серця та розвитком гемотампонади (здавлення серця кров`ю), утворилась внаслідок дії снаряда (кулі), що проявив поєднану пробивну та клиноподібну механічну дію, володів доволі великою кінетичною енергією, що призвело до розвитку загрозливих для життя явищ і тому за цією ознакою має ознаку тяжкого тілесного ушкодження згідно п. 2.1.3.й Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.05.1996 № 6; /т. 1 а.к.п. 207-211/

-висновком експерта № СЕ-19/112-22/18-ФХВР від 17.01.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого на наданому на дослідження предметі (куртка зеленого кольору) виявлено окисники, нітрит- та нітрат-іони, поява яких може бути спричинена як продуктами пострілу (бездимним порохом), так і сторонніми факторами (цигарковий дим, вихлопні гази тощо); /т. 1 а.к.п. 225-230/

-висновком експерта № СЕ-19/112-22/17-ФХВР від 17.01.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого: на наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_8 (об`єкти дослідження №№ 1-5), на тампонах зі змивами з правої та лівої щоки ОСОБА_8 (об`єкти дослідження №№ 6, 7) та на тампоні зі змивом з лобної ділянки голови ОСОБА_8 (об`єкт дослідження № 8) виявлено окисники, нітрит- та нітрат-іони, поява яких може бути спричинена як продуктами пострілу (бездимним порохом), так і сторонніми факторами (цигарковий дим, вихлопні гази тощо). На наданих на дослідження контрольних марлевих тампонах (об`єкти дослідження №№ 9, 10) комплексу ознак характерних для продуктів пострілу не виявлено; /т. 2 а.к.п. 5-20/

-висновком експерта № СЕ-19/112-22/416-БЛ, згідно якого: предмет, схожий на револьвер, вилучений 27.12.2021 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 , вогнепальною зброєю не являється, а є револьвером моделі «Profi» калібру 4 мм (Флобер), серійний номер НОМЕР_1 , промислового виготовлення, виробництва фірми «Zbroia» (Україна), призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4 мм, поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ). Наданий револьвер серійний номер ХК-0119844 придатний для стрільби штатними патронами калібру 4 мм (Флобер). Дев`ять предметів, вилучених при вищевказаних обставинах, являються: три предмети боєприпасами не являються, а є частинами (гільзами) коротких патронів Флобера калібру 4 мм, кільцевого запалювання, промислового виготовлення, виробництва фірми «Sellier&Bellot» (Чеська Республіка), які використовуються для стрільби з револьверів калібру 4 мм, під патрон «Флобера»; шість предметів є короткими револьверними патронами Флобера калібру 4 мм, кільцевого запалювання, промислового виготовлення, виробництва фірми «Sellier&Bellot» (Чеська Республіка), які використовуються для стрільби з револьверів калібру 4 мм, під патрон «Флобера», і в наданому вигляді являються боєприпасами, оскільки вистріляний снаряд володіє достатньою питомою кінетичною енергією (від 2,06 Дж/мм2 до 2,1 Дж/мм2). В наданому вигляді три гільзи для стрільби непридатні. Шість патронів калібру 4 мм придатні для стрільби, вистріляний снаряд володіє достатньою питомою кінетичною енергією (від 2,06 Дж/мм2 до 2,1 Дж/мм2); /т. 2 а.к.п. 26-31/

-висновком експерта № СЕ-19/112-22/815-БЛ від 03.02.2022, згідно якого швидкість та питома кінетична енергія кулі досліджуваних патронів відстріляних з досліджуваного револьверу серійний номер ХК-0119844 на відстані 3,5 м, що вилучені 28.12.2021 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 , становить: швидкість кулі від 175,7 м/с до 230 м/с, питома кінетична енергія від 0,56 дж/мм2 до 0,96 Дж/мм2; /т. 2 а.к.п. 38-41/

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2022 та переглянутим під час судового розгляду відеозаписом даної слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_8 , спеціаліста, статиста та в присутності двох захисників підозрюваного, в ході проведення якої підозрюваний ОСОБА_8 розповів та продемонстрував, що 27.12.2021 біля 05:00-05:10 ранку він йшов по вул. Дворцовій в м. Кропивницькому. На зустріч йому йшли двоє чоловіків, які були не зовсім в адекватному стані. Один з них слухав музику, інший розмахував руками. На перехресті вул. Дворцової та вул. В. Перспективної біля магазину Манхетен один з хлопців, підійшовши досить близько до нього, запитав чи є у нього колючі, ріжучі, на що він ( ОСОБА_8 ) проігнорував, а чоловік зачепив його своїм плечем. Він пішов далі, але із-за спини почув від цього чоловіка погрози та ненормативну лексику в свій бік. Він зробив ще декілька кроків, та розвернувшись до цього чоловіка, запитав у нього: «Що ти казав?», після чого той чоловік відповів: «Зараз я тобі повторю» та рушив в його бік зі словесними погрозами. Після цього він ( ОСОБА_8 ) дістав з поясної сумки пістолет марки «Флобер», який був заряджений звичайними патронами не посиленої дії та який він носив для самозахисту, та зробив один постріл вниз, другий в бік, а третій в сторону чоловіка, але даний (третій) постріл не був прицільним. Після цього він розвернувся та пішов далі, в слід він і далі чув ненормативну лексику в свій бік. На переглянутому в судовому засіданні відеозаписі даної слідчої дії (08:44 хвилина) ОСОБА_8 продемонстрував та вказав на те, що в момент останнього пострілу відстань між ним та чоловіком була приблизно 3 метра. ОСОБА_8 уточнив, що здійснюючи третій постріл в сторону, він не мав наміру влучати в чоловіка; /т. 2 а.к.п. 78-87/

-висновком експерта № СЕ-19/102-22/6657-БД від 26.07.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; /т. 4 а.к.п. 30-37/

-висновком експерта № 63 від 24.06.2022 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого: під час проведення слідчих експериментів від 17 грудня 2021 року за участю свідка ОСОБА_16 і від 31 січня 2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 відстань пострілів, яка у судово-медичному відношенні є відстанню між дульним зрізом ствола револьвера до ушкодження на одязі й тілі постраждалого, не встановлювалася. При пострілах з наданого револьвера моделі «Profi» калібру 4 мм, серійний номер НОМЕР_1 , наданими боєприпасами короткими револьверними патронами Флобера калібру 4 мм, через перешкоду у вигляді трьох шарів плечового одягу (куртка, джемпер, фуфайка) здібність утворювати проникаючі поранення грудної клітки людини зберігається на відстані пострілів до 6 метрів. /т. 4 а.к.п. 41-60/

Під час постановлення вироку судом було встановлено фактичні обставини кримінального провадження та дії ОСОБА_8 перекваліфіковані на ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях засудженого умислу на позбавлення життя потерпілого.

Колегія судді враховує, що сталою судовою практикою (постанови Верховного Суду України, ухвалені у справі №308/3530/19 від 26 травня 2022 року, у справі №234/7425/19 від 02 лютого 2021 року, у справі №754/2480/18 від 9 лютого 2021 року, у справі №760/4968/15-к від 09 жовтня 2018 року, у справі №642/6217/15 від 12 вересня 2019 року) визначено, що розмежування умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (ч.1 ст.121 КК України), і умисного вбивства (ч.1 ст. 115 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Так, за змістом ст.24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі № 127/15447/20, під спрямованістю умислу розуміється мобілізація інтелектуально-вольових зусиль винного на вчинення діяння, що посягає на конкретний об`єкт, здійснюється обраним винуватим способом та заподіює конкретні наслідки. При цьому, безпосереднє і вкрай важливе значення для кваліфікації має встановлення виду умислу за ступенем конкретизації в свідомості суб`єкта злочину передбачення ним можливості настання суспільно небезпечних наслідків, до яких відносять визначений, альтернативний і невизначений умисел.

Визначений умисел виражається в тому, що особа має конкретне, точне уявлення про один індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість настання конкретного суспільно небезпечного наслідку, тобто коли винний передбачає і бажає досягнення певної мети, зокрема смерті потерпілого.

На відміну від визначеного умислу, при альтернативному або не визначеному умислі свідомість винного охоплює можливість настання двох або більше конкретно визначених наслідків (альтернативний умисел), або широкого спектру негативних наслідків в межах одного виду шкоди чи різних її видів, що хоча і охоплюються передбаченням винного, але індивідуально не визначені в його свідомості (невизначений умисел). При не визначеному умислі, різновидом якого є альтернативний умисел, кваліфікація здійснюється в залежності від тих наслідків, які були фактично заподіяні потерпілому.

Встановлені під час судового провадження обставини не вказують на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 прямого визначеного (конкретизованого) умислу, спрямованого саме на заподіяння смерті ОСОБА_13 , а зумовлюють висновок, що обвинувачений передбачав, що своїми діями заподіює шкоду здоров`ю потерпілого, проте ступінь тяжкості заподіяння цієї шкоди у своїй свідомості в достатній мірі не конкретизував.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, питання про спрямованість ОСОБА_8 на завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, суд першої інстанції вирішив, ураховуючи сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, ситуацію, що передувала події.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 свідчить про наявність у нього альтернативного умислу відносно наслідків вчинених дій. При цьому, відсутні підстави стверджувати, що в момент заподіяння ОСОБА_8 пострілу в бік потерпілого, обвинувачений бажав настання лише конкретного наслідку саме у виді смерті потерпілого.

В той же час, він не перешкоджав потерпілому відійти від місця конфлікту, жодних дій, направлених на фізичне переслідування потерпілого з метою доведення умислу на вбивство до кінця не вчиняв і, покидаючи місце події, пересвідчився у тому, що ОСОБА_13 перебуває у свідомості, самостійно пересувається, та поруч знаходяться люди, які можуть надати допомогу останньому.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про те, що заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поранення грудної клітки з ушкодженням серця, ускладненого розвитком гемотампонади, що знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, шляхом здійснення пострілу із травматичного револьверу «Флобер», спорядженого патронами Флобера, який не є вогнепальною зброєю, із близької відстані у груди потерпілого в область розташування життєво важливого органу, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, що таким чином можуть бути заподіяні будь-які тілесні ушкодження, однак не бажав та не передбачав наслідків у виді смерті потерпілого, хоча міг та повинен був їх передбачити, тобто діяв з умислом на спричинення потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень та не мав умислу на позбавлення смерті ОСОБА_13 , тому суд кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

З урахуванням вищенаведеного, районний суд дійшов висновку, що встановлені фактичні обставини кримінального провадження, за яких настала смерть потерпілого, а також мета та мотив ОСОБА_8 , виключають можливість кваліфікації його дій за ст. 115 КК України як умисне вбивство.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора про допущену судом першої інстанції невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження щодо помилкової кваліфікації дій обвинуваченого та направленості умислу, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому органом досудового розслідування умисного вбивства не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій прояв як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Така позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду 24 вересня 2024 року, справа № 756/16996/20, провадження № 51-1018км24.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу ОСОБА_8 стосовно його дій по відношенню до ОСОБА_13 , і правильно кваліфікував дії обвинуваченого саме за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.121 на ч.1 ст.115 КК України, як про це клопоче сторона обвинувачення, не вбачається.

Не може погодитися колегія суддів більшістю із доводами апеляційної скарги прокурора та представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

Так, визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання (постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №740/5424/15-к, від 05 лютого 2019 року у справі № 753/24474/15-к та інші).

В той же час, що стосується виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 , то на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України в межах санкції частини статті за інкримінований злочин у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Крім того, прокурор та представник потерпілих в апеляційних скаргах зазначають, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання безпідставно застосовано вимоги ст.69 КК України.

Так, за змістом ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, крім випадків передбачених законом, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як випливає з вироку, суд, застосовуючи вимоги ст.69 КК України, вказав на наявність таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, як щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у добровільній допомозі слідству шляхом повідомлення правоохоронним органам та суду фактів у справі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вчинення кримінального правопорушення у молодому віці, позитивна характеристика, відсутність судимостей, часткове відшкодування завданої шкоди, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, провокуючу поведінку потерпілого, та дійшов цілком обґрунтованого висновку про можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років, яке на думку більшості колегії суддів відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При цьому, в постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Верховний Суд роз`яснив, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

В той же час, встановлені судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання, вчинення злочину у молодому віці, щире каяття, активне сприяння у вчиненні злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з чим погоджується і колегія суддів більшістю.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора та представника потерпілих обставини відносно того, що судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яким заподів потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначення покарання, ці обставини не свідчать про явну невідповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, а також не є безумовними підставами для скасування судового рішення.

Варто ураховувати, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним кримінальному правопорушенню, що передбачає врахування способу й об`єкта посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Колегія суддів більшістю не погоджується із доводами апеляційних скарг про безпідставне визнання судом обставин, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого, скоєння злочину внаслідок зухвалої поведінки потерпілого.

Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. У постанові Верховного суду від 27.042021 року у справі № 520/16394/16-к (провадження № 51-26км18) зазначено, що факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №744/884/17 зазначав, що обставини, що пом`якшують покарання, чи сукупність цих обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду провадження, в тому числі і в апеляційному суді повністю визнавав свою провину у вчиненому злочині за обставин, викладених у вироку. Під час досудового розслідування приймав участь у слідчих діях, у слідчому експерименті, надавав зразки для експертизи, давав покази, які викривають його у вчиненні злочину, каявся у вчиненому. Вибачився та висловлював жаль за вчинене, критично оцінив свої дії, зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність. Наведене, на думку колегії суддів більшості свідчить про наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щирого каяття у вчиненому та активного сприяння розкриттю злочину.

Крім того, колегія суддів більшістю вважає, що місцевий суд обґрунтовано врахував і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його суспільну небезпеку та наслідки, конкретні обставини справи.

Враховані судом також показання очевидця подій свідка ОСОБА_24 , який є другом потерпілого, у тому числі й зухвалу поведінку потерпілого, який спровокував конфлікт, шляхом чіпляння до обвинуваченого, що підтвердив і свідок, спосіб учинення злочинних дій, а саме здійснення пострілу у бік потерпілого та саме ставлення обвинуваченого до вчиненого.

Вказане узгоджується і з позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 25 жовтня 2025 року, справа № 398/4573/24, де також зазначено, що при призначенні покарання, суди врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його суспільну небезпеку та наслідки, конкретні обставини справи, у тому числі поведінку потерпілого, який спровокував конфлікт, спосіб учинення злочинних дій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодував завдану шкоду.

Також колегія суддів більшістю вважає, що під час судового розгляду знайшла своє підтвердження обставина, пом`якшуюча покарання обвинуваченого, передбачена ст. 66 ч.1 п.2 КК України часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Додатково колегія суддів більшістю звертає увагу на молодий вік обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, останній піддає критиці свою протиправну поведінку.

Відповідаючи на доводи апелянтів про те, що інші обставини, на які послався суд - не можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, колегія суддів більшістю звертає увагу й на те, що частиною другою статті 66 КК України передбачено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

З урахуванням наведеного, встановлених фактичних обставин події, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який злочин вчинив вперше, характеризується виключно з позитивного боку, а також встановлених судом обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 ; активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину; скоєння злочину внаслідок зухвалої поведінки потерпілого, за відсутності якої (поведінки) обвинуваченим не було б вчинено суспільно-небезпечних дій, які призвели до наслідків у вигляді смерті потерпілого, що явно знижує ступінь тяжкості неправомірних дій обвинуваченого; його молодий вік на момент вчинення кримінального правопорушення, що вказує на відсутність у нього достатнього життєвого досвіду для миттєвого прийняття правильного рішення; намагання спокутувати свою провину шляхом добровільного часткового відшкодування завданої шкоди, місцевий суд вважав можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції більшістю та вважає, що вони узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду, яка викладена в численних постановах, зокрема у постанові від 26 червня 2023 року, справа №295/7817/21.

Колегія суддів апеляційного суду більшістю погоджується із висновками суду першої інстанції щодо розміру покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Таке покарання, на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Колегія суддів більшістю, також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Також, що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 в частині необґрунтованості визначеного судом розміру стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів провадження, потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення з останнього на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. з урахуванням вже відшкодованих обвинуваченим сум.

Відповідно до частини першої та другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 , судом було взято до уваги обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнали потерпіла, характер немайнових втрат, зокрема, враховано глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнала остання у зв`язку з втратою близької людини.

Проте колегія суддів вважає, що суд першої інстанції недостатньо врахував вказані обставини, ступінь душевних страждань потерпілої, тяжкість і незворотність наслідків, що настали - у виді смерті її чоловіка та батька трьох дітей.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого злочину та його наслідки, глибину душевних страждань потерпілої.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів ураховує висновок Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20, виходячи з яких при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, вважає за доцільне цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 954 800 грн моральної шкоди з урахуванням вже відшкодованих обвинуваченим сум 45 200 грн, що в даному конкретному випадку, за своїм розміром є достатньою компенсацією для потерпілої і відповідає вимогам розумності та справедливості цивільного судочинства та ступеню вини обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів більшістю не встановлено.

Одночасно з цим, колегія суддів вважає необхідним відповідно до вимог ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання, строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього.

Положеннями ч. 7 ст. 72 КК України визначено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

З матеріалів провадження встановлено, що в рамках досудового розслідування ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.12.2021 ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24.02.2022 та ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2022 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22.04.2022.

Керуючись ч.2 ст.376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Подільського районного суду м. Кропивницького від 29 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 954 800 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

У зв`язку з набранням вироку законної сили, взяти обвинуваченого ОСОБА_8 під варту негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 30.12.2021 по 22.04.2022 включно, з розрахунку - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 11.12.2025.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

На вказану ухвалу винесена окрема думка судді ОСОБА_3

СУДДІ: