провадження №1-кс/175/1653/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000590, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2025 року до провадження судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання слідчого.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що до відділення поліції № 2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлені особи, підробили офіційний документ щодо права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що з 1986 року ОСОБА_5 та її чоловік отримали земельну ділянку №111, яка розташована в садовому товаристві «Метро» ідентифікаційний код юридичної особи 23927188, що знаходиться на території Обухівської селищної ради. Земельну ділянку вони отримали в рамках трудової діяльності її чоловіка який працював в Метрополітені.

Після отримання земельної ділянки вона разом з чоловіком почали будівництво дачного будинку протягом чотирьох років вони будували будинок, однак в 1990 році будівництво зупинили у зв`язку з сімейними обставинами.

В період з 1990 по 2025 рік майже кожні вихідні ОСОБА_5 разом з чоловіком їздили на дачу та відпочивали. Протягом всього цього часу вони підтримували вказану земельну ділянку у належному стані.

Під час допиту ОСОБА_5 зазначила, що протягом всього терміну, а саме з 1986 по 2025 рік вони робили членське внески, про що відображено в квитанціях, а також бухгалтерських обліках які перебувають у бухгалтера Садового товариства «Метро». У вересні 2024 року вони почали займатися приватизацією та оформлення документів на земельну ділянку, але у зв`язку з хворобою цей процес було зупинено. Далі у липні 2025 знову почали відновлювати процес оформлення документів. Після чого звернулися до бухгалтера, але остання повідомила, що ділянка за №111 вже зареєстрована за ОСОБА_6 .

На питання на підставі чого відбулась реєстрація, бухгалтер повідомила, що ОСОБА_6 з її зятем прийшли до бухгалтера показали витяг про реєстрацію на садовий будинок та ділянку та повідомили, що вони тепер власники.

Після чого вони телефонували ОСОБА_7 , який є зятем ОСОБА_6 , та запитали як відбулась реєстрація, на що він відповів, це його справи та він знає що робить.

16 вересня 2024 року ОСОБА_5 видана довідка, про те, що вона дійсно є членом садового товариства «метро» на підставі рішення виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів №7/15-1046 від 10 квітня 1986 року.

Далі встановлено, що садовий будинок розташований на ділянці АДРЕСА_1 . На підставі права власності належить, ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

В подальшому до СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло клопотання від ОСОБА_5 , щодо накладення арешту на садовий будинок що розташований на ділянці АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного в органу досудового розслідування виникають обґрунтовані підстави вважати, що реєстрація права власності на садовий будинок розташований на ділянці АДРЕСА_1 , відбулася на підставі підроблених документів, що в подальшому призвело втрати доступу до садового будинку на вказаній ділянці, якими на законних підставах користувалась ОСОБА_5 з 1990 року.

Таким чином досудовим розслідуванням встановлено, що садовий будинок, розташований на території АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Внаслідок вище зазначених дій виникла необхідність в накладанні арешту на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Прокурор надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000590, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000590, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в рамках якого подається клопотання про накладення арешту на майно.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Слобожанської окружної прокуратури.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно абзацу першого ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити частково накласти арешт на майно, а саме на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , який перебуває на підставі права власності у ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , який перебуває на підставі права власності у ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1