ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/1182/25

Провадження №1-кп/505/656/2025

31.12.2025 року Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 24.01.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Саратського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому звані старший солдат, відповідно до ст. 89 КК України, не маючого судимості

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації та проходячи її на посаді номера обслуги 1-го. мінометного розрахунку, 1-го. мінометного взводу, мінометної батареї 1-го. мінометного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», на початку серпня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов у мережі «Інтернет» оголошення невідомої особи, із посиланням на додаток «Телеграм» про те, що він може виготовити посвідчення водія за грошову винагороду у розмірі 8180 гривень. Також, ОСОБА_3 було відомо, що дане посвідчення буде підробленим, тобто не відповідатиме встановленому зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України.

В подальшому, ОСОБА_3 , розуміючи, що він не має права на керування транспортними засобами, та не документований для цього відповідним документом, переслідуючи намір отримати право на керування автомобілем та маючи на меті отримати посвідчення водія на початку серпня 2024 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, з метою отримання зазначеного документу всупереч встановленого законом порядку видачі посвідчень водія, через мережу «Інтернет», за допомогою додатку «Телеграм», замовив у невідомої особи, виготовлення підробленого посвідчення водія та пообіцяв його придбати.

Переслідуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, ОСОБА_3 в серпні 2024 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, шляхом виготовлення копій відповідних документів, через мережу «Інтернет», за допомогою додатку «Телеграм», відправив невідомій особі, свої повні анкетні дані (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, адресу мешкання, фотокартку) для виготовлення підробленого посвідчення водія, яке наділяє правом керування автотранспортними засобами на своє ім`я.

Після цього, ОСОБА_3 отримав від невідомої особи у невстановленому місці підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.12.2024 на ім`я ОСОБА_3 , виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, за який він перерахував кошти у розмірі 8180 гривень за допомогою терміналу.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того ОСОБА_3 , 24.01.2025 року приблизно о 08 годині 05 хвилин, перебуваючи по пров. В. Лісний, керував легковим автомобілем марки «Мерседес А160 чорного кольору Д/3 НОМЕР_3 , який вчинив порушення Правил дорожнього руху.

Під час перевірки документів, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.12.2024 року, є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 року «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», маючи прямий умисел і спеціальну мету - використання завідомо підробленого документа - водійського посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.12.2024 року, надав співробітникам СРПП Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшому сержанту ОСОБА_4 та ст. сержанту поліції ОСОБА_5 завідомо підроблений документ, посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.12.2024 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ, який в подальшому було вилучено останніми у ОСОБА_3 , як такий, що за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку та під час перевірки по базі ІПНП «Цунамі» не числиться.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, , як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником ОСОБА_7 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, є учасником бойових дій

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживанняв порядку ст. 89 КК України не маючий судимості, щиро розкаюється у вчиненому, його поведінку під час та після вчинення кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, оскільки таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання відносно речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок (Подільська міська ТГ Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Подільськ/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526; Банк отримувача: Казначейство України; Номер рахунку (ІВАN): UA0015746).

Запобіжний захід не обирався.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2025 року з посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ8041 від 18.12.2024, серія ТХН №334517, з відкритими категоріями (В,С).

Речові докази: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ8041 від 18.12.2024, серія ТХН №334517, з відкритими категоріями (В,С) - залишити при матеріалах.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за проведення судово технічної експертизи № 364/25-21 від 24.03.2025 року 3816 грн. ( три тисячі вісімсот шістнадцять) 72 коп.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суду Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно п. п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8