Справа №760/8627/24 1-кп/760/2088/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює інженером-конструктором ТОВ «Куйдич», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України, не пізніше 24.02.2022, будучи обізнаним, що у відповідності до Постанови № 187 Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 та Постанови № 18 Правління Національного банку України від 24.02.2022 з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютні розрахунки, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що подальше ведення господарської діяльності ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» з підприємствами-резидентами рф являється протиправним, маючи на меті продовжити отримувати прибуток прийняв добровільне рішення про провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором шляхом організації процесу постачання (передачі) активів підприємствам-резидентам держави-агресора, а саме ТОВ «ЕНЕРГОПОСТАВКА», яке в свою чергу має фінансово-господарські відносини з підприємствами державного сектору економіки рф, а саме: АТ «КОНЦЕРН «РОСЕНЕРГОАТОМ», АТ «ІНТЕР РАО-ЕЛЕКТРОГЕНЕРАЦІЯ», ПАТ «ЕНЕЛ РОСІЯ», АТ «ДАЛЬНОВОСТОЧНА ГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ» та ТОВ «Імпульс», яке має фінансово-господарські відносини з підприємствами державного сектору економіки рф, зокрема, ВАТ «Пасажирська компанія «САХАЛІН» (д.р.н. рф 436), кінцевим бенефіціарним власником якої є ВАТ «РОСІЙСЬКІ ЗАЛІЗНИЧНІ ДОРОГИ», відносно якого рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022, введеним у дію Указом Президента України № 762/2022, застосовані санкції на строк 10 років у зв`язку з нанесенням останньою шкоди національній безпеці України у сфері оборони (сприяння просуванню окупаційних військ держави агресора, її бойових машин та зброї, надання підтримки діям, які дестабілізують Україну, загрожують її територіальній цілісності, суверенітету та незалежності.)

В подальшому, ОСОБА_3 , у період з вересня по грудень 2023 року, реалізуючи умисел щодо провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, прийняв функції фактичного керівництва виробничою діяльністю ТОВ «ІМПУЛЬС», здійснення організації поставок матеріальних ресурсів ТОВ «Енергопоставка», контролю за реалізацією продукції, а також проходження відповідної сертифікації, визначеної нормами законодавства рф, продукцією, виготовленою ТОВ «ІМПУЛЬС» (рф), та передачею матеріальних ресурсів ТОВ «Енергопоставка» (рф).

Зокрема, в період з 17.10.2022 по 13.12.2023 ОСОБА_3 під час спілкування зі співробітником ТОВ «НВП «Ексіммаш», який перебував у м. бєлгороді, рф, та приймав участь у провадженні господарської діяльності ТОВ «ІМПУЛЬС» (рф) та ТОВ «Енергопоставка» (рф), за допомогою інтернет-платформи для обміну електронною поштою «UKR.NET», безпосередньо здійснював контроль за реалізацією та проходженням сертифікації продукцією ТОВ «ІМПУЛЬС», а саме:

- здійснював контроль за реалізацією продукції ТОВ «Імпульс» (рф);

- здійснював контроль за проходженням продукцією ТОВ «Імпульс» (рф) відповідної сертифікації, зокрема, згідно отриманого документу з назвою «Аудит», що містить в собі, з-поміж іншого, лист від ОАО «РЖД» № ИСХ-3912/ЦТЕХ від 12.04.2022 щодо погодження технічних умов та отримання інструкції по експлуатації продукції, виготовленої ТОВ «Імпульс» (рф).

Крім того, в цей же період часу, ОСОБА_3 , під час спілкування із співробітницею ТОВ «ІМПУЛЬС» громадянкою рф за допомогою інтернет-платформи для обміну електронною поштою «UKR.NET», отримав від останньої документацію щодо проходження ТОВ «Імпульс» (рф) аудиту, а також документацію з вимогами замовників щодо усунення недоліків виготовленої продукції та комплекту поставки готових виробів.

Також, у період з 15.03.2023 по 18.12.2023 ОСОБА_3 , під час спілкування з під час спілкування зі співробітником ТОВ «НВП «Ексіммаш», який перебував у м. бєлгороді, рф, та приймав участь у провадженні господарської діяльності ТОВ «ІМПУЛЬС» (рф) та ТОВ «Енергопоставка» (рф) за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» безпосередньо здійснював контроль за поставкою матеріальних ресурсів до ТОВ «Енергопоставка» з підприємства «FOREIGN TRADE ENTERPRISES PUDONG CO. LTD» (Китайська Народна Республіка.)

До початку судового розгляду прокурор звернувся з угодою про визнання винуватості від 14.10.2025, укладеною між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, в подальшому, зобов`язується не вчиняти кримінальних правопорушень.

В підготовчому судовому засіданні сторонам роз`яснений зміст ч. 4 ст. 474 КПК України і наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що цілком розуміє свої права і наслідки укладення угоди про визнання винуватості, які їй були роз`яснені судом, вказуючи, що укладення ним угоди носить добровільний характер.

Сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

З позиції сторін в суді вбачається, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Надана суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472, ч. 7 ст. 474 КПК України, під час перевірки угоди встановлено можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, оскільки ОСОБА_3 провадив господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимого, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, ВПО, позитивно характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. 468-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.10.2025 між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 000 грн.) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на десять років з конфіскацією майна, що належить на праві власності.

Речові докази - документи - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст.473 КПК України.

Головуюча суддя: