ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000848 від 08.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

19.09.2025 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000848 від 08.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 23.09.2025 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

20.10.2025 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_5 , 06 вересня 2025 року, близько 23 години 10 хвилин, перебуваючи поблизу закладу «Білий Налив» що за адресою: вул. Василя Червонія, буд. 27, в м. Рівне, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень, завдав декілька ударів обома руками по голові а саме, в ділянку обличчя з лівого боку та потилиці та декілька ударів правою ногою в ділянку ребер зліва, чим спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на нижній повіці лівого ока, в ділянці волосистої частини правої скроневої ділянки, садна в лобній ділянці голови посередині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 визнається судом винним у заподіянні легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

3. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.

Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що дійсно 06.09.2025, близько 23 год 10 хв, перебуваючи поблизу закладу «Білий Налив», що за адресою: вул. Василя Червонія, буд. 27, в м. Рівне, в ході конфлікту завдав декілька ударів обома руками по голові та декілька ударів правою ногою в ділянку ребер зліва потерпілому ОСОБА_4 . Не оспорює, що саме його діями потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо речових доказів. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 надав показання, які відповідають встановленим фактичним обставинам справи, не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, міру покарання просив визначити на розсуд суду.

4. Мотиви суду

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 1 ст. 125 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального проступку, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо речових доказів.

При цьому, суд виходить з того, що кримінальний проступок, вчинений обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше несудимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речовий доказ по кримінальному провадженню: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ТОВ «ФК «Центрофінанс» суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ТОВ «ФК «Центрофінанс» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Суд, на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7