Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/6087/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000176 від 29 серпня 2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

19 вересня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із альтернативою визначення застави у розмірі 331 прожитковий мінімум для працездатних осіб, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, з корисливих мотивів щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків: переховування від органу досудового розслідування, суду; знищення, схову або спотворення будь-яких із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; перешкоджання провадженню іншим чином; а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розслідується кримінальне №0000176 від 29 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.332 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в липні 2025 року у ОСОБА_5 ,. під час проходження військової служби за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян чоловічої статі, виїзд яких обмежений у зв`язку із веденням на території України воєнного стану, через державний кордон України на території Одеської області за грошову винагороду.

Так, приблизно в серпні 2025 року ОСОБА_5 з метою реалізації зазначеного злочинного умислу, вступив у злочинну змову з невстановленими на даний час особами та старшим офіцером відділення інженерного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 , якому відомий порядок здійснення охорони державного кордону України, місця дислокації мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, відомості щодо ділянок державного кордону України, де можливо здійснити незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 в середині серпня 2025 року, але не пізніше 29 серпня 2025 року, шляхом умовлянь та погроз, схилили до участі у вказаній незаконній діяльності співробітника ПДРУ ДПС України ОСОБА_8 , якому надавали вказівки та інструкції щодо обсягу та порядку виконання дій, спрямованих на виконання вищезазначеного спільного злочинного умислу. Одночасно ОСОБА_5 підшукав не менше трьох осіб чоловічої статі, які бажають незаконно перетнути кордон та отримав від них частину грошових коштів за організацію незаконного перетину ними кордону.

Надалі ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 29 серпня 2025 року, передав ОСОБА_7 у якості авансу за перетин кордону чотирма особами частину грошових коштів у сумі 6000 доларів США для вирішення організаційних питань, спрямованих на реалізацію їх спільного злочинного плану.

На виконання спільного з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час особами злочинного умислу ОСОБА_7 , розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та бажаючи настання їх результатів, близько 18:30 год. 16 вересня 2025 року, у м. Білгород-Дністровський, Одеської області, неподалік від території розташування 25 Прикордонного загону ДПСУ, по вул. Військової слави, буд.№14, надав ОСОБА_8 заздалегідь пристосований ОСОБА_7 транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «Land CRUISER 200», н/з НОМЕР_3 , а також вказівку зустріти на території АЗС «WOG», за межами с. Маяки, Біляївського району, Одеської області підшуканих ОСОБА_5 чотирьох осіб чоловічої статі, отримати від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 18000 доларів США, перевезти вказаних осіб транзитною ділянкою Республіки Молдова в районі контрольно-пропускного пункту «Маяки-Удобне» до м. Білгород-Дністровський, де передати їх невстановленій на даний час особі, для подальшого незаконного перетину ними кордону України та частину грошових коштів у сумі 14 000 доларів США.

В свою чергу ОСОБА_5 , діючи на виконання спільного з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, злочинного умислу, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та бажаючи настання їх результатів, близько 19:00 год. 16 вересня 2025 року, перебуваючи у м. Одесі, точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, на заздалегідь підшуканому транспортному засобі «Mercedes-Benz В-180», н/з НОМЕР_4 , відправив групу з 4 осіб у складі: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до АЗС «WOG», за межами с. Маяки, Біляївського району, Одеської області для передачі їх ОСОБА_8 , та доставки їх на виконання вказівок ОСОБА_7 до невстановленої особи у м. Білгород-Дністровський для подальшого незаконного перетину ними кордону України на території Одеської області.

При цьому водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 залучено ОСОБА_13 , який ймовірно не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_5 у м. Одесі, точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, отримано від невстановленої особи другу частину грошових коштів у сумі 18000 доларів США за організацію незаконного перетину кордону ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Таким чином загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та іншими на даний час невстановленими особами за організацію незаконного перетину кордону ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складає 24 000 доларів США, (що відповідно до курсу НБУ станом на 16 серпня 2025 року становило 988658,40 грн).

Під час передачі ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_5 вказаних осіб ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 , яка відбулась о 21:00 год. 16 вересня 2025 року на території АЗС «WOG», за межами с. Маяки, Біляївського району, Одеської області, злочинну діяльність ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлених на теперішній час осіб викрито та припинено співробітниками правоохоронних органів.

17 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вміненому йому діянні доводиться: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами виконаного доручення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 вересня 2025 року; протоколами обшуків від 16 вересня 2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 ; іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності та самостійне прибуття в судове засідання, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується встановлення свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б також допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

ОСОБА_5 має військовий досвід та велике коло осіб, з якими спілкується, що дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб як самостійно так і через своїх родичів, які будуть чинити тиск на свідків, підозрюваних та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заходи для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.

Підозрюваний дійсно має ряд захворювань, деякі з яких були в стадії загострення. Проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямовано на шкоду обороноздатності України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окрім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, розмір отриманих грошових коштів, а також можливої системності вчинення аналогічних діянь, слідчий суддя вважає, як виключення, визначити розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, який перевищує межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки менший розмір застави не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14 листопада 2025 року включно.

ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.

Визначити розмір застави, як альтернативи триманню ОСОБА_5 під вартою, - у розмірі 331 (трьохсот тридцяти одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1002268 (один мільйон дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати слідчого, із встановленою останньою особою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні з приводу обставин розслідуваного кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші можливо наявні документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України на строк до 19 листопада 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1