УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаївка Компанівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, осіб на утриманні не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому 04 вересня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001018, кваліфікованого за ст.115 ч.1 КК України, що розпочате за фактом повідомлення до ЧЧ ВП №1 Покровського РУП №2 ГУНП в Донецькій області про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вживання спиртних напоїв за адресою АДРЕСА_2 , разом зі своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 вересня 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у зальній кімнаті вказаної квартири, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, взяв до правої руки кухонний ніж, яким наніс не менше двох ударів у життєво важливий орган шию потерпілого ОСОБА_7 , що призвело до його смерті, яка настала одразу на місці вчинення злочину від гострої крововтрати, ушкодження лівої сонної артерії, колото-різаних поранень шиї. Побачивши, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, ОСОБА_4 поклав його труп на килим, який знаходився у вказаній квартирі та перетягнув до нежитлової квартири, що розташована навпроти на одному поверсі адресою: АДРЕСА_3 , де залишив на підлозі. 03 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України, а 04 вересня 2025 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В клопотанні слідчого зазначено, що необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обумовлена існуванням ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та у зв`язку з необхідністю проведення великої кількості слідчих (процесуальних) дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих матеріалів, які в подальшому будуть використані як докази в ході судового розгляду, закінчити розслідування до спливу строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу немає можливості, просив задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.131, 176, 183, 196, 197 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тримання під вартою, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом, який під час досудового розслідування застосовується на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ч.1 КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, з моменту затримання.

Згідно ст.177 ч.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Нормою ст.194 ч.1 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Аналогічні умови, обов`язкові для встановлення з метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені нормами ст.ст.176 ч.3, 177 ч.2, 183 ч.1 КПК України.

Відповідно до ст.197 ч.3 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ст.199 ч.1 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Нормою ст.199 ч.3 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001018, кваліфікованому за ст.115 ч.1 КК України, та розпочате за фактом повідомлення до ЧЧ ВП №1 Покровського РУП №2 ГУНП в Донецькій області про те, що 03 вересня 2025 року близько 10 години 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді трьох колото-різаних ран шиї, від яких останній помер.

03 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано правоохоронними органами в порядку ст.208 КПК України, про що складено відповідний протокол, а 04 вересня 2025 року ? повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, за який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події від 03 вересня 2025 року: квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами проведення впізнання та проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , протоколом проведення допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 вересня 2025 року у справі №199/12207/25 (1-кс/199/1023/25) підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком до 01 листопада 2025 року.

27 жовтня 2025 року керівником Покровської окружної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 04 грудня 2025 року.

На думку суду зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в ході розгляду даного клопотання, а також є такими, що не зменшились з плином часу та є актуальними і наразі. Зокрема, ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на те, що підозрюваному після ознайомлення із матеріалами клопотання відомі анкетні дані та місце проживання свідків, обґрунтованим є твердження прокурора, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних свідків, зокрема з метою зміни змісту показань останніх, які вони будуть давати під час судового розгляду.

Суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи.

Наразі у досудового розслідування ще є потреба в отриманні висновків призначених у кримінальному провадженні експертиз, проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, а потім з урахуванням нових даних та отриманих доказів скласти остаточне повідомлення про підозру та виконати вимоги, передбачені ст.ст.276-279 КПК України, ознайомити підозрюваного та його захисника в порядку ст.290 КПК України із матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказане свідчить, що через стадію досудового розслідування, ступінь складності кримінального провадження та обсяг необхідних слідчих та процесуальних дій, які слід провести, закінчити досудове розслідування до спливу строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу з об`єктивних причин не вбачається можливим.

Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищенаведені обставини та відповідно до ст.183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, необхідність його задоволення та продовження обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

З огляду на положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи обставини вчинення розслідуваного злочину, його наслідки у вигляді смерті потерпілого від отриманих тілесних ушкоджень, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001018, кваліфікованого за ч.1 ст.115 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований до нього на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 вересня 2025 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001018, тобто до 04 грудня 2025 року включно, без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1