Провадження № 1-кп/932/1050/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції)

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника

малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

(у режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

(у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001048 від 20.06.2024 за обвинуваченням

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, народного депутата України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого, за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 січня 2026 року вищезазначене кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що справа підсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, угод не укладено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та обвинувачений ОСОБА_10 зазначили, що вважають за можливе призначити справу до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , та обвинувачений ОСОБА_12 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 просили суд призначити справу до судового розгляду та прийняти у провадження цивільний позов.

Також, судом було встановлено, що у матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, форма та зміст позовної заяви відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, позов поданий до початку судового розгляду, тому підстав для відмови у прийнятті позову немає.

Крім того, на цьому етапі розгляду кримінального провадження, правовідносини, які виникли між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок кримінального правопорушення, є цивільно-правовими та пов`язані безпосередньо із розглядом цього провадження та мають вирішуватися в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що розгляд позовної заяви у цьому кримінальному провадженні буде доцільним, а тому необхідно прийняти до провадження цивільний позов до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Справа підсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра.

Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Питання щодо складання досудових доповідей було вирішено попереднім складом суду.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України - відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участі сторін кримінального провадження.

Разом із цим, прокурором було подано клопотання про продовження строку покладених на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обов`язків, підтримавши обґрунтування та правові підстави викладені у раніше поданих клопотаннях та продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ухвалою суду в межах цього кримінального провадження від 09.10.2025 було спростовано наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в обсязі необхідному для продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту. Заявлені стороною обвинувачення ризики є лише цитування кримінально-процесуального законодавства та не були доведені належним чином конкретними фактами або доказами.

Щодо посилання прокурора на нез`явлення ОСОБА_10 раніше 19.12.2024, 20.12.2024 та 23.12.2024, сторона захисту зазначає, що ОСОБА_10 не був належним чином, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, повідомлений про дати судових засідань 19.12.2024 та 20.12.2024. Разом із цим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.11.2024, якою було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 23.12.2024 включно, не було покладено обов`язків на останнього щодо його прибуття за викликом до суду. Також, 22.12.2024 ОСОБА_10 був госпіталізований до ДНУ «ЦІТОЗ» де проходив стаціонарне лікування, що підтверджується виписним епікризом від 24.12.2024.

Окрім цього, ОСОБА_10 є народним депутатом України, членом комітету Верховної Ради України з питань транспорту та інфраструктури, головою профільної робочої групи з питань діяльності підприємств морегосподарського комплексу під час воєнного стану, має постійне місце проживання та дитину на утриманні, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки та відсутність жодного наміру переховуватись від суду, що було підтверджено об`єктивною реальністю зі збігом часу.

Щодо ризику впливу на свідків, потерпілого та іншого обвинуваченого, сторона захисту зазначає, що це є лише припущенням прокурора без належного та документального підкріплення як і ризик вчинення ОСОБА_10 іншого злочину.

Так, з урахуванням відсутності належних доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків та тривалої, протягом здійснення кримінального провадження, бездоганної процесуальної поведінки обвинуваченого, сторона захисту просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_10 обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що він під час досудового розслідування та судового провадження не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, вчасно з`являвся у судові засідання та всебічно сприяв здійсненню кримінального провадження. Вважає, що на даний момент підстави для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу відсутні, а заявлене стороною обвинувачення клопотання безпідставне, необґрунтоване та невиправдане.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_11 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки таке дублює тези обвинувачення, безпідставне та не відповідає нормам законодавства. Ризики наведені у клопотанні на момент його розгляду перестали існувати, абстрактне посилання сторони захисту на практику ЄСПЛ є нерелевантним в межах цього кримінального провадження.

Разом із цим, будучи, на думку сторони обвинувачення, одним із учасників кримінального правопорушення, ОСОБА_11 попросив оточуючих викликати поліцію, яка приїхала на місце події та повідомив свого керівника про зазначену прокурором подію, коли повернувся на місце проведення обшуку для продовження здійснення своїх процесуальних обов`язків, після чого, ввечері прибув до ВП № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області для дачі пояснень.

Ризик переховування від суду є припущенням сторони обвинувачення, адже ОСОБА_11 самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не вчиняв ніяких заходів щодо переховування від суду або органів досудового розслідування протягом здійснення кримінального провадження.

ОСОБА_11 має постійне місце проживання, матір, маленьку сестру, батька інваліда та бабусю похилого віку, яким час від часу потрібна допомога. Також, ОСОБА_11 склав Єдиний вступний іспит та набрав достатню кількість балів для поновлення на навчанні в Національній академії внутрішніх справ України, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки.

Ризик щодо незаконного впливу на свідків, потерпілих та експерта є абстрактним припущенням сторони обвинувачення, не підтверджений документально та дублюється протягом тривалого часу, оскільки аналогічно був викладений у попередніх клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовження запобіжного заходу у виді цілодобового та нічного домашнього арешту, та зі збігом часу, враховуючи бездоганну поведінку обвинуваченого, втратив свою актуальність.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав позицію свого захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Представник потерпілого просив суд задовольнити клопотання прокурора, оскільки щодо обвинуваченого ОСОБА_10 попереднім складом суду було постановлено ухвалу про привід у судове засідання, процесуальна поведінка останнього не є такою бездоганною як її описує сторона захисту, а тому діючий запобіжний захід є необхідним засобом забезпечення кримінального провадження. Також, через те, що зараз існує практика виїзду депутатів щодо яких порушені кримінальні провадження за кордон, обмеження права ОСОБА_10 на виїзд за кордон належним чином забезпечує здійснення судового провадження.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачені обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачені наразі мають об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи питання продовження строку покладених на обвинувачених обов`язків, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки таких осіб та можливість запобігти цим ризикам шляхом відмови у продовженні такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 176 КПК України визначено, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який може бути застосований до обвинуваченого.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_10 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів проти волі, честі та гідності особи, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, крім іншого, позбавленням волі на строк до п`яти років.

Кримінальні правопорушення за якими обвинувачується ОСОБА_11 , згідно зі ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину у сфері службової діяльності, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, без іншої альтернативної міри покарання.

Надаючи оцінку наведеним стороною обвинувачення ризикам, позиції сторони захисту, потерпілого, обставинам як вони викладені в обвинувальному акті, суд має виважено та уважно, дотримуючись балансу між обов`язком непорушення прав обвинувачених шляхом застосування безпідставного суворого запобіжного заходу, та значним суспільним інтересом, який викликаний обставинами справи, винести вмотивоване рішення, яке має на меті забезпечення кримінального провадження та недопущення безпідставного затягування судового процесу.

З приводу заявлених прокурором ризиків, передбачених п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо можливості обвинувачених незаконно впливати на свідків, потерпілого та експерта, а також вчинення ними інших злочинів, які фактично дублюють один одного, на момент постановлення цього рішення не знайшли свого підтвердження, оскільки є занадто теоретизованими та не містять під собою належного документального відображення у виді відповідних звернень до суду або правоохоронних органів від осіб, на яких обвинувачені могли б або мали б намір вчинити незаконні дії з метою зміни своїх показань у суді.

Одночасно суд звертає увагу, що міцні соціальні зв`язки обох обвинувачених, належна процесуальна поведінка протягом останнього часу, статус ОСОБА_10 , як народного депутата України, враховуються судом під час прийняття рішення про продовження обов`язків, покладених на обвинувачених, проте не можуть бути як самостійно так і в сукупності із недоведенням частини, заявлених прокурором ризиків, достатнім важелем для відмови у задоволенні клопотання прокурора, оскільки на даному етапі судового розгляду кримінальне провадження потребує належного забезпечення, а застосований до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжний захід, на думку суду, не є надмірним тягарем для обвинувачених, який з урахуванням висунутого обвинувачення, порушував би їх права та свободи, перешкоджав вести нормальний спосіб життя або чинив до них неповагу або недовіру.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження покладених на обвинувачених обов`язків.

Керуючись ст. 176-178, 194, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку дії обов`язків задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч.2 ст.146, ч.2 ст.365 КК України, строк дії покладених на них в межах запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обов`язків терміном на 60 днів, до 02 квітня 2026 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до Шевченківського районного суду міста Дніпра;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування між собою, а також з потерпілим, свідками та експертами в цьому кримінальному провадженні щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до них може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001048 від 20.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.365 КК України на 09.02.2026 на 12 год 45 хв в приміщенні Шевченківського районного суду м. Дніпра і здійснювати його у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнавши потерпілого ОСОБА_5 цивільним позивачем, а обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 цивільними відповідачами у справі.

Ухвала є остаточною і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1