УХВАЛА

19.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_4 ,

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000133 від 06.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , імені якого діє представник адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт мобільного Samsung Galaxy A30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 28.04.2025 у справі №295/5623/25, кримінальне провадження №0000133 від 06.11.2024.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 27.03.2025 (справа №295/4189/25, кримінальне провадження №0000133 від 06.11.2024), було проведено обшук у військовій частині НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено добровільно виданий ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон Samsung Galaxy A30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 28.04.2025 (справа №295/5623/25, кримінальне провадження №0000133 від 06.11.2024) накладено арешт на тимчасово вилучений в ході обшуку мобільний телефон Samsung Galaxy A30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_3 не вручалось. Крім того, органом досудового розслідування було повно і всебічно вивчено вилучений та арештований мобільний Samsung Galaxy A30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , в рамках зазначеного кримінального провадження. За результатами зазначеного дослідження було встановлено відсутність інтересу органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000133 від 06.11.2024 до арештованого мобільного телефону, у зв`язку з чим, його фактично було повернуто володільцю ОСОБА_3 .

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) ТУ ДБР у м.Хмельницькому у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від слідчого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій він вказав, що не заперечує проти скасування арешту зазначеного у клопотанні майна. Розгляд клопотання просить проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) ТУ ДБР у м.Хмельницькому перебуває кримінальне провадження №0000133 від 06.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2025 у справі №295/5623/25 накладено арешт на вилучений 24.04.2025 в ході проведення обшуку мобільний телефон марки Samsung Galaxy А30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та тимчасово позбавлено володільця ОСОБА_3 права користуватись й розпоряджатися вищевказаним майном.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту майна обставини, а саме те, що слідчий не заперечує проти скасування арешту майна, отже потреби у подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачається, тому ризики, які стали підставою для застосування арешту майна, відсутні, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у права власника арештованого майна, тому, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 22, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.04.2025 у справі №295/5623/25 на мобільного Samsung Galaxy A30, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1