Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/7286/25
Провадження № 1-кп/756/1448/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001057 від 22.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтень, Ширяївського р-ну, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України, до штрафу в розмірі 17 000,00 грн.;

- вироком Одеського апеляційного суду від 22.02.2023 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років із конфіскацією майна і штрафу в розмірі 17000,00 грн., який ухвалено виконувати самостійно;

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна і штраф 17000,00 грн., який ухвалено виконувати самостійно. Звільнений 09.12.2024 року на підставі ухвали Вознесенського міського суду Миколаївської області умовно-достроково, невідбутий строк 3 роки 11 місяців 29 днів, штраф не сплачений.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Стрілець 2 штурмового спеціалізованого відділення і штурмового спеціалізованого взводу 4 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 06.04.2025 приблизно о 16:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у порушення вимог ст. ст. 41,68,92 Конституції України, ст. ст. 178,328 Цивільного кодексу України, ст.ст.6,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав мобільний телефон марки «lphone» модель «14 Рrо max» у корпусі кольору «Dеер Purple» з пам`яттю 256 гб, вартість якого становить 29 865 грн. 55 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 29865 грн. 55 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що підтверджує дату, час і місце вчинення кримінального правопорушення, і вказав, що після того, як потерпілий заснув, він вкрав у нього мобільний телефон марки «lphone», та в подальшому його продав. У вчиненому щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, цивільний позов не заявлений.

З огляду на положення ст. 325 КПК України судом вирішено про можливість проведення судового засідання без участі потерпілого.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, послідовній позиції під час розгляду справи, осуд своєї поведінки. При цьому, суд звертає увагу, що щире каяття обвинуваченого було встановлено також стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із наданих документів встановлено, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується посередньо, з 13.12.2024 року наказом командира військової частини вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Обвинувачений у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_7 та має неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись статтями 65-67 КК України, враховуючи, обставину, що пом`якшує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив нове кримінальне правопорушення після попереднього вироку суду та в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання обвинуваченого виправлятись і його схильність до вчинення корисливих злочинів, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі у близькому до мінімального розміру санкції частини 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив це кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 р. (невідбута частина 3 роки 11 місяців 29 днів), остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В силу ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., призначене попереднім вироком, слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не застосовувався, і підстав для його застосування не доведено.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 року - виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у справі:

- мобільний телефон марки «lphone» модель «16 Рrо max» із сім карткою з номером телефону НОМЕР_2 , повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 згідно з протоколом передачі від 22.04.2025 року - залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1