У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000087, відомості про яке 15.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000087, відомості про яке 15.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Невстановлені мешканці с. Широкий Луг, Тячівського району здійснюють незаконну порубку дерев на території природньо-заповідного Карпатського біосферного заповідника Угольського ПНДВ та лісового фонду Тарасівського лісництва №1 та №2 Брустурянського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс», внаслідок чого інтересам держави спричинено тяжкі наслідки.

На виконання доручення слідчого оперативними співробітниками УСР в Закарпатській області було отримано оперативну інформацію та встановлено, що до скоєння злочину, а саме до незаконної порубки деревини на території «Угольського» ПНДВ «Карпатського біосферного заповідника», та Груниківського, Тарасівськиго лісництва (№1 №2), Брустурянського надлісництва, філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» причетні мешканці села Широкий Луг, Тячівського району.

Також встановлено, що на даний час особи, які причетні до незаконної порубки лісу (твердих порід) на території лісового фонду Карпатського біосферного заповідника «Угольського» ПНДВ «Карпатського біосферного заповідника», Груниківського та Тарасівськиго лісництва (№1 №2), Брустурянського надлісництва, філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», продовжують свою злочинну діяльність. Незаконно зрубану деревину реалізують у вигляді (дров`яної деревини).

Вищевказані особи, після незаконного зрубування у лісовому фонду деревини породи «Бук» розкряжовують її на частини, завантажують до вантажних транспортних засобів марки «ЗИЛ-131» і вже готову дров`яну деревину об`ємом від 6 м? до 8 м? за грошові кошти від 16500 грн. до 18500 грн. реалізовують місцевим мешканцям с. Широкий луг, с. Тисолово, с. Новоселиця, с. Нересниця, с. Терново Тячівського району.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення, може бути причетний громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , має у власності вантажний ТЗ марки «ЗИЛ-131 Г» д.н.з НОМЕР_1 , та вантажний ТЗ марки «УРАЛ-4320» д.н.з. НОМЕР_2 які останній використовує для перевезення незаконно зрубаної деревини.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.12.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області транспортного засобу марки «ЗИЛ-131» Д.Н.З. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент обшуку знаходиться на території дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:транспортний засіб марки «ЗИЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на територію Нересницького лісництва, що за адресою: с. Нересниця, вул. Грушевського, 160.

Вказаний вище транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію такого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину, а саме на вказаному транспорному засобі міг перевозитись незаконно вирубаний ліс і з вказаним ТЗ в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

На підставі наведеного, просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 17.12.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а саме: на транспортний засіб марки «ЗИЛ-131Г» Д.Н.З. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 який на момент обшуку знаходився на території дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання у якому просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити таке.

Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання.

Дослідивши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000087, сформованим станом на 18.12.2025 року, встановлено, що органом досудового розслідування Головне управління Національної поліції Закарпатської області, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, невстановлені мешканці с. Широкий Луг, Тячівського району здійснюють незаконну порубку дерев на території природньо-заповідного Карпатського біосферного заповідника Угольського ПНДВ та лісового фонду Тарасівського лісництва №1 та №2 Брустурянського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс», внаслідок чого інтересам держави спричинено тяжкі наслідки.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2025 року клопотання задоволено. Надано стороні кримінального провадження, а саме стороні обвинувачення, дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «ЗИЛ-131Г» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк., АДРЕСА_1 , з метою відшукання речових доказів, а саме знаряддя та засобів для незаконної вирубки чи трелювання деревини, бензопил, сокир, тросів, спецодягу, деревину незаконного походження, товарно транспортних накладних, чорнових записів, цифрових носіїв: телефони, навігатори, GPS-трекери, які використовувалися для визначення місця порубки, слідів злочину, які самостійно та/або в сукупності з іншими доказами мають істотне значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, та інших предметів і речовин, які є забороненими в легальному обігу.

Згідно протоколу обшуку від 17.12.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ЗИЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закапатській області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.12.2025 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу власником транспортного засобу «ЗИЛ-131Г», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

До матеріалів клопотання також подано витяг з Державної міграційної служби України; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №452995521, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, в частині заборони відчуження вказаним майном, а саме: транспортного засобу марки «ЗИЛ-131Г» Д.Н.З. НОМЕР_1 , оскільки враховано можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000087, відомості про яке 15.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ-131Г» д.н.з. НОМЕР_1 , який було виявлено та вилучено 17.12.2025 року в ході проведення обшуку, шляхом заборони відчужувати вказане майно.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1