ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7386/25

Номер провадження 1-кп/495/905/2025

29 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000352 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, 09 вересня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у дворі домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, передбачаючи небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання обвинувачений ОСОБА_3 , наблизився до потерпілої яка перебувала біля вхідних дверей у будинок та наніс потерпілій один удар кулаком правої руки в область губ з ліва. Після отриманого удару потерпіла ОСОБА_4 , впала на бетонний поріг та вдарилась головою об сходинку. Далі обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії наніс один удар ногою в ліву частину тулуба потерпілої ОСОБА_4 .

У результаті вказаних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 , спричинені наступні тілесні ушкодження: синець з садном лівої лобово-скроневої ділянки, синець лівої виличної ділянки, синець лівої щічної ділянки, наскрізна рвано-забита рана верхньої губи з ліва на фоні синця обох губ з ліва, синець з садном задньої поверхні грудної клітки в нижній частині з переходом на поперекову ділянку.

Синці та садна, як в сукупності так і кожне окремо, спричинили незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, тому за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5. і 4.6. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Наскрізна рвано-забита рана верхньої губи з ліва на фоні синця обох губ зліва призвела до розладу здоров`я терміном понад 6 днів, але не більше 21 дня (трьох тижнів), і за цим критерієм, згідно п.2.3.3. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_3 , наблизився до потерпілого ОСОБА_5 , який також перебував у дворі на порозі будинку та наніс йому один удар кулаком правої руки в область носа. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_5 , сів на поріг. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , наніс ще декілька хаотичних ударів кулаками в область голови та обличчя потерпілого. Далі обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , вихопив у нього з рук дерев`яну милицю якою наніс потерпілому три удари по голові.

У результаті вказаних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 , були нанесені наступні тілесні ушкодження: глибоке садно лівої тім`яно-потиличної ділянки, садно правої лобово- тім`яної ділянки, забита рана перенісся, відкритий перелом кісток носа, садно правого передпліччя по розгинальній поверхні у середній третині.

Садна голови та правого передпліччя, як в сукупності так і кожне окремо, спричинили незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, тому за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Відкритий перелом кісток носа з забитою раною перенісся призвів до розладу здоров`я терміном понад 6 днів, але не більше 21 дня (трьох тижнів), і за цим критерієм, згідно п.2.3.3. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України тобто у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Порядок розгляду обвинувального акту.

Відповідно до стаття 381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , про те, що він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України за відсутності учасників судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Мотиви призначення покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, його каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному та не оспорює обставини, встановлені органом дізнання, суд вважає призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн на користь держави.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність кримінального правопорушення та кари і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази, а саме милицю, надану для проведення огляду потерпілим ОСОБА_5 , повернуту потерпілому під розписку, залишити у потерпілого.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Розмір витрат на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн на користь держави.

Речові докази, а саме милицю, надану для проведення огляду потерпілим ОСОБА_5 , повернуту потерпілому під розписку, залишити у потерпілого.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Розмір витрат на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його підписання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: