Справа № 180/1947/20
Провадження № 1-кс/0182/1076/2025
У Х В А Л А

Іменем України

12.12.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000499, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2025 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000499. Також скаржник просив поновити йому процесуальний строк для подання скарги на постанову слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000499 та скасувати постанову слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000499.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається із скарги скаржник вказує, що у Марганецькому міському суді Дніпропетровської області перебували матеріали кримінального провадження №180/1947/20, яку посадовими особами Марганецького міського суду Дніпропетровської області підробили та навмисно, по зговору між собою, поліцією, прокуратурою та «владою» міста Марганець, викрали документи їхнє майно, а саме ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 року у справі №180/1947/20(провадження 1-кс/180/134/22) та інші документи, які скаржники оцінили в 4 000 000 грн., шахрайським шляхом злісно використали своє службове становище в своїх корисливих цілях, про що відкрито кримінальне провадження №0000387 від 11.10.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України. На даний час слідство ще триває.

Скаржник вважає, що це і є ті обставини, які можна розуміти під поважними причинами, які не залежали від волевиявлення від них, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Скаржник звернувся зі скаргою до суду 30.10.2025 року, про що свідчить штамп Марганецького міського суду Дніпропетровської області, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1ст. 113 КПК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення строку оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться:

1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження;

3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку);

6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Слід звернути увагу на те, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; причина виникла протягом строку, який пропущено; обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У будь-якому випадку, в силу положень ст. 22,26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000499, після спливу 10 днів з моменту отримання постанови, заявив клопотання про поновлення строку оскарження. При цьому обґрунтованих причин пропуску строку оскарження не навів, жодним чином не підтвердив поважність причин пропуску строку на оскарження.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що скаржником не надано доказів поважності причин пропуску строку та не обґрунтовано об`єктивних обставин у зв`язку з якими такий строк пропущений.

За таких обставин, враховуючи відсутність надання скаржником підтвердження наявності поважних причини пропуску строку, слідчий суддя вважає, що у цій справі відсутні підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду, в розумінні ст. 117 КПК України, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду із скаргою, слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, зокрема, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи те, що строк оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження закінчився, скарга подана після закінчення строку, передбаченого ст. 304 КПК України, проте скаржник просить поновити строк на оскарження постанови, однак суд вважає, що обґрунтованих та підтверджуючих обставин щодо поважності пропуску строків скаржником не надано.

Тобто, обставини, на які посилається скаржник, не є тими, які б перешкодили йому реалізуватися право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, у визначений чинним законодавством строк, а тому слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку для звернення з вищевказаною скаргою, та повертає скаргу заявнику на підставі пункту 3 частини 2 ст.304 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000499, повернути заявнику, у зв`язку з пропуском строку подання скарги.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1