У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/6390/25

провадження № 1-кс/0285/1509/25

21 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої слідчої судді……. ОСОБА_1 ,

секретаря…………………….. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури,

про арешт тимчасово вилученого майна,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000867 від 15.11.2025,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 21.11.2025 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 21.11.2025 в ході обшуку будинку АДРЕСА_1 , а саме на: мисливську одноствольну рушницю; предмет зовні схожий на пістолет; 128 предметів зовні схожих на патрони в скляній ємності; 4 ємності (3 металеві, одна полімерна) із речовиною, зовні схожою на порох в кожній.

Також просив позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право та можливості відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , яким є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання в Домоволодінні зберігає зброю та бойові припаси.

21.11.2025 в будинку ОСОБА_4 було проведено обшук та вилучено вказані в клопотанні речі, які постановою слідчого цього ж дня визнано речовими доказами.

Зважаючи, що вказане вище майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою його збереження виникла необхідність у застосуванні арешту на нього з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом незаконного зберігання бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (витяг з ЄРДР).

Відповідно до протоколу обшуку від 21.11.2025 у період часу з 08:23 год по 09:31 год у будинку АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого було вилучено: мисливську одноствольну рушницю; предмет зовні схожий на пістолет; 128 предметів зовні схожих на патрони в скляній ємності; 4 ємності (3 металеві, 1 полімерна) із речовиною, зовні схожою на порох в кожній.

21.11.2025 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ініціатором клопотання зазначено, що підставою арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є збереження речових доказів.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

Клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині накладення арешту на нього.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається, а спосіб, у який він здійснюється, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Окрему вимогу слідчого про позбавлення власника прав відчуження, розпорядження та користування майном вважаю надлишковою і такою, що охоплюється самим накладенням арешту на майно.

Право користування, розпорядження та відчуження є основними правомочностями власника. Вони визначають, як власник може використовувати, змінювати юридичну долю та передавати своє майно. Право користування (usus) це можливість фактично володіти річчю та використовувати її корисні властивості. Право розпорядження (abusus) це можливість визначати юридичну долю речі (продати, подарувати, обміняти, заставити, знищити або іншим чином змінити юридичний статус речі). Право відчуження (ius abutendi) це право власника на передачу права власності на майно іншій особі, тобто продаж, дарування, обмін, спадкування.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Арешт майна і заборона на відчуження, розпорядження та користування майном є самостійними видами (способами), які за своєю правовою сутністю обмежують право особи розпоряджатися своїм майном, однак арешт є більш широким заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки включає в себе не тільки заборону на відчуження майна, а й інші обмеження у праві розпорядження та користування майном.

Вилучене у цій справі майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому через заборону в законі воно не може бути відчужене, ним не можна ні розпоряджатися, ні користуватися.

Відтак, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 21.11.2025 під час обшуку будинку АДРЕСА_1 :

мисливську одноствольну рушницю без маркування;

предмет зовні схожий на пістолет без маркування;

128 предметів зовні схожих на патрони в скляній ємності;

4 ємності (3 металеві, 1 полімерна) із речовиною, зовні схожою на порох в кожній.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1