УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 531/1134/23

провадження №51-6883впс23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000115(справа № 531/1134/23) стосовно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення згаданого провадження з Карлівського районного суду Полтавської області до Чугуївського міського суду Харківської області.

Мотивуючи заявлену вимогу, автор звернення зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 було скеровано до Карлівського районного суду Полтавської області відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 8 березня 2022 року № 2/0/9-22; разом із тимзлочин учинено в с. Дворічна Куп`янського району Харківської області; у цьому селищі проживають більшість свідків, інші - у м. Харкові, де також працюють експерти, обвинувачений мешкає в Харківській області,а таке є винятковим випадком. Посилаючись на це, неможливість забезпечення явки учасників провадження до місцевого суду Полтавської області через значну віддаленість, необхідність належного захисту й дотримання розумних строків розгляду справи, захисник твердить, що направлення справи до Чугуївського міського суду Харківської області сприятиме ефективності й оперативності кримінального провадження.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

За правилами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наявних у Суді даних, кримінальне провадження № 0000115 стосовно обвинуваченого за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 надійшло до Карлівського районного суду Полтавської областів установленому законом порядку, що не заперечується у поданому клопотанні. Судовий розгляд справи не розпочато.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім тих, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях).

Однак у цьому провадженні не вбачається виняткового випадку.

За змістом положень ст. 34 КПК направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого та більшості потерпілих або свідків не є безумовним чи обов`язковим. Зазначеного захисник не врахував і не обґрунтував, чому наближеність до суду місця проживання учасників провадження сама собою гарантує оперативність та ефективність судового розгляду. Також автор звернення не зважив на те, що на випадок неможливості явки осіб до суду законодавець передбачив процедуру дистанційного провадження (ст. 336 КПК).

Даних, які би свідчили про неможливість здійснення правосуддяКарлівським районним судом Полтавської області, у клопотанні не відображено.

До того ж у наданих матеріалах відсутні відомості, котрі би підтверджували факт проживання обвинуваченого та більшості свідків на території, що в межах юрисдикції Чугуївського міського суду Харківської області.

Слід зауважити, що захисник ОСОБА_4 раніше звертався до Суду з питань направлення справи № 531/1134/23 із Карлівського районного суду Полтавської областідо районного суду м. Харкова, а останнього разу - до Чугуївського міського суду Харківської області. Подані клопотання були залишені без задоволення (ухвали від 16 листопада 2023 року, 8 січня, 5 березня 2024 року). При цьому виняткових випадків у провадженні колегія суддів не встановила. Прийняті рішення є остаточними й оскарженню не підлягають.

Попри це захисник знову звернувся з клопотанням, у якому наведено доводи, що вже були предметом дослідження Суду та визнані неприйнятними.

У ст. 34 КПК не регламентовано процедури неодноразового звернення однією стороною у тій самій справі з подібними клопотаннями про зміну територіальної підсудності, адже це суперечить приписам ст. 2, ч. 5 ст. 34 цього Кодексу, що автор звернення також залишив поза увагою.

Ураховуючи викладене, клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000115 (справа № 531/1134/23) стосовно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3