Справа №534/179/25
Провадження №1-кс/534/396/25
У Х В А Л А

про повернення клопотання про арешт майна

17 вересня 2025 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене начальником Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000127 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене начальником Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000127 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, про арешт майна, в якому слідчий прохає накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на автомобіль BMW 328i, 2012 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали зазначає про наступне.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Згідно п.25 ч.1 ст.3 КПК України учасниками кримінального провадження є, зокрема, сторони кримінального провадження, цивільний позивач, цивільний відповідач та його представник.

Частина 1 ст.61 КПК України визначає, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

В силу ч.2 ст.61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

За змістом чч. 1, 3 ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

У силу ч.2 ст.62 КПК України права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

З системного аналізу ст. 3, 61, 62 КПК України вбачається, що сторона кримінального провадження на стадії досудового розслідування звертається з цивільним позовом саме до органу досудового розслідування, який у свою чергу повинен забезпечити отримання цивільного позову особі який він адресований, для того щоб така особа мала права та обов`язки визначені КПК України (зокрема для цивільного відповідача).

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ч.6 КПК України вбачається, що відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.

Цивільний позов вирішується судом під час ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Крім того, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.132 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 1 ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути, зокрема, зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном .

У клопотанні цивільного позивача (особа яка має такий процесуальний статус) у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як убачається з матеріалів клопотання, прокурором у кримінальному провадженні начальником Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах КП «Спец Еко» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано до ОСОБА_4 позов про стягнення 432 988 грн 48 коп.

Вказаний позов подано в порядку цивільного судочинства до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області, а не до орану досудового розслідування в порядку передбаченим КПК України.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3 ч.1 ст.3 КПК України).

Слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (п.17 ч.1 ст.3 КПК України).

Таким чином саме прокурор доводить перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і саме під час ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру судом вирішується цивільний позов.

Натомість з відповідним клопотанням про арешт майна звернувся слідчий ОСОБА_5 котре погоджено прокурором ОСОБА_6 .

З урахуванням положень та завдань КПК України саме прокурор може отримати статус цивільного позивача, а аж ніяк слідчий.

При подальшому зверненні з цивільним позовом, прокурору потрібно врахувати вказані недоліки поданого клопотання, та зокрема довести статус цивільного позивача та отримання підозрюваною ОСОБА_4 статусу цивільного позивача.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості прийняти рішення по суті.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна не є належно оформленим, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України, прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.171, ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Матеріали клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене начальником Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000127 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України про арешт майна, повернути начальнику Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення його недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1