Провадження № 1-кс/645/1612/25
У Х В А Л А

іменем України

17 грудня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , особа, яка подала клопотання - старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 для розгляду клопотання не прибула,розглянув в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001032 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

Встановив:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до Немишлянського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 , в якому просить суд надати старшому слідчому СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до оригіналів документів та усіх речових доказів кримінального провадження №0000060 від 21.11.2012 за ч.1 ст.115 КК України, яке перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 (провадження №1-кп/645/96/14, справа №645/11389/13-к) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю подальшого вилучення їх копій.

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим відділом ВП №2 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001032 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом того, що невстановлена особа 06.08.2012 близько 20.00, перебуваючи на березі "Петренківського водоймища", розташованого біля перехрестя вул.Краснодарської та пр. Тракторобудівників у м.Харкові, разом з ОСОБА_6 , під час вживання спиртних напоїв виник конфлікту, в ході якого невстановлена особа, схопила кухонний ніж та з метою позбавлення ОСОБА_6 життя, нанесла йому чотири удари в область голови та шиї, спричинивши множинні рани шиї з ушкодженням судинно-нервового пучка, що викликали гостру крововтрату, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .Так в ході досудового розслідування встановлено, що 19.09.2014 року Фрунзенський районний суд м.Харкова по обвинувальному акту у кримінальному провадженні №0000060 від 21.11.2012 за ч.1 ст.115 КК України виніс вирок іменем України про виправдання та визнання невинуватою гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо факту скоєння вбивства ОСОБА_6 (провадження №1-кп/645/96/14, справа №645/11389/13-к).Згідно вказаного вироку було встановлено наступне:Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 6 серпня 2012 року близько 14 год. разом з ОСОБА_6 прибули на берег «Петренківського водоймища», розташованого біля перехрестя вул.Краснодарської та пр.т Тракторобудівників в м. Харкові з метою провести своє дозвілля, де стали вживали спиртні напої. Приблизно о 20 год. у процесі вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті розбіжностей у методах виховання спільної малолітньої дитини, на яку ОСОБА_7 позбавлена батьківських прав, при цьому ОСОБА_6 став ображати останню, принижуючи її гідність. В результаті конфлікту, сформованого на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник намір, спрямований на навмисне вбивство ОСОБА_6 .Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 приблизно о 22 год. схопила лежачий на підстильці кухонний ніж, принесений ними раніше, передбачаючи реальну можливість настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , свідомо допускаючи й бажаючи настання таких, нанесла ножем, чотири удари в область голови та шиї ОСОБА_6 , заподіявши йому згідно висновку судово-медичної експертизи N61/1496-с від 17 вересня 2012 року тілесні ушкодження : поверхневу різану рану на годові в тім`яній області з права; колоту рану на бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині; дві колото-різані рани на бічній поверхні шиї праворуч, з ушкодженням магістральних судин її (судинно-нервового пучка); повне перетинання сонної артерії, яремної вени, блукаючого нерва.Після чого, ОСОБА_7 викинула ніж у водоймище.Причиною смерті ОСОБА_6 є множинні рани шиї з ушкодженням судинно-нервового пучка (сонна артерія, яремна вена, блукаючий нерв), що спричинили гостру крововтрату.Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.Предявлене ОСОБА_7 обвинувачення ґрунтується на її визнавальних показаннях, наданих на досудовому розслідуванні, відтворення обстановки та обставин події, висновках експертів, свідченнях свідків, речових

доказах.Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства. Інші не підтверджують існування обставин, про які вказано в обвинувальному акті.Аналізуючи первинні покази ОСОБА_7 слід зазначити, що вони надані протягом незначного періоду часу, але є суперечливими, не конкретними, в зв?язку з чим виникає сумнів щодо їх добровільності.В протоколі з`явлення із зізнанням 10 жовтня 2012 року ОСОБА_7 вказує, що нанесла ОСОБА_6 удар ножем в область шиї. В протоколі допиту в якості підозрюваної пояснила, що не може сказати скільки ударів нанесла ножем. В протоколі відтворення обстановки та обставин події від 12 жовтня 2012 року вказала, що нанесла декілька ударів ножем потерпілому в область шиї, голови.Фактично у потерпілого ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи N61/1496с від 17 вересня 2012 року мали місце тілесні ушкодження- різана рана на голові, колота рана шиї та дві колото-різані рани на шиї.10 жовтня 2012 року ОСОБА_7 підписала протокол з?явлення із зізнанням. 11 жовтня 2012 року, будучи вже затриманою, слідчим допитана в якості підозрюваної. 12 жовтня 2012 року ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення за ч 1 ст. 115 КК України. ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала причетність до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення та пояснила, що визнавальні показання давала під фізичним та психологічним тиском з боку працівників міліції.Суд вважає, що органом досудового розслідування порушені права обвинуваченої на захист. 11 жовтня та 12 жовтня 2012 року в протоколах з`ясування мотивів відмови від захисника ОСОБА_7 зазначила, що послуг захисника не потребує, захист буде здійснювати самостійно. Слідчим визнані мотиви відмови від захисника переконливими.Суд, заслухавши покази обвинуваченої ОСОБА_7 , свідків, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що обвинувачена підлягає виправданню у зв?язку з недоведеністю винуватості у вчиненні злочину передбаченого ч 1 ст. 115 КК України.У судовому засіданні обвинувачена дала пояснення про те, що була затримана 5 жовтня 2012 року і знаходилась в районному відділенні міліції. Під натиском, а саме: після побиття, її змусили підписати явку з повинною 10 жовтня 2012 року, підписати документи про вчинення нею вбивства ОСОБА_6 ..Слідчим не був пред`явлений ніж, їй був тільки пред`явлений ескіз ножа. Крім того, за день до відтворення обстановки та обставин події її вивезли на місце події, розповіли, що вона повинна показати та розповісти. Оскільки вона боялась працівників міліції, які могли продовжувати її побиття, підписувала документи, давала пояснення, які вони їй диктували.Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 після тривалого незаконного тримання, без забезпечення їй в цей період права на доступ до захисника, права відмовитися від надання показань та права не свідчити проти себе, написала під диктовку працівників міліції явку з повинною, а тому її перші зізнавальні покази не є добровільними, що являється безумовним порушенням права особи на захист. Про аналогічні обставини зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини по справі Суд дійшов висновку, що написання явки з повинною та надання пізнавальних показів ОСОБА_7 відбулося в результаті психологічного, фізичного тиску на останню та порушення її права на захист, свободу, особисту недоторканість.Обвинувачена зазначила, що працівники міліції застосовували до неї фізичну силу.Перевіряючи заяву ОСОБА_7 , встановлено, що в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про те, що остання скаржилась на застосування до неї недозволених методів слідства, але за результатами проведених перевірок постановами від 9 серпня 2013 року та від 7 серпня 2014 року закрито кримінальне провадження.До вказаних постанов суд відноситься критично, оскільки з мотивів постанов вбачається, що перевірка проведена формально. В постановах вказано, що під час перевірки опитані працівники міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Встановити осіб, які на момент подій займали кабінет N17 Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в якості службового, не виявилось можливим. Свідчення ОСОБА_7 розцінюються як бажання ввести суд та правоохоронні органи в оману з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, на досудовому слідстві обвинувачена не заявляла про фізичний та психологічний вплив на неї з боку працівників міліції.Таким чином, суд вважає, що первинні покази ОСОБА_7 , що містяться в явці з повинною, протоколах допиту як підозрюваної, обвинуваченої, протоколі відтворення обстановки та обставин події, не можуть бути покладені в основу обвинувачення і тому складені за результатами таких показів процесуальні документи слід визнати недопустимими доказами, оскільки отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини гарантованих Конституцією України та законами України.У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_7 жила з її сином ОСОБА_6 , у них народилась дитина. Їй відомо, що син з обвинуваченою постійно конфліктував. Вона вважає, що ОСОБА_7 скоїла злочин відносно сина.Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює в літній час на «Петренківському водоймищі» рятувальником. Він чергував з 8 год. 7 серпня 2012 року до 8 год. 8 серпня 2012 року. Приблизно о 14 год. 7 серпня 2012 року на човні виплив на середину водоймища, побачив на пляжі кампанію, десь 7 чоловік, два чоловіка конфліктували між собою, їх розтягнули жінки. О 8 год. ранку він здав зміну, коли вже їхав в трамваї йому подзвонив напарник і повідомив, що на водоймищі знайшли труп чоловіка. Він повернувся на роботу і дізнався, що відпочиваючий знайшов труп чоловіка у воді.Свідок ОСОБА_12 пояснила у судовому засіданні, що ні 6 серпня ні 7 серпня 2012 року не знаходилась на «Петренківському водоймищі», по даній справі їй нічого не відомо.Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що на початку серпня 2012 року він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 знаходився на «Петрінківському водоймищі». По дорозі купили самогон, закуску. На березі недалеко від води розгорнули ковдру на якій розташувались, вживали самогон.Він приніс з собою ніж з білою ручкою, який раніше знайшов і використовував в господарстві, з тим щоб порізати продукти харчування. В процесі спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла сварка стосовно виховання їх сумісної дитини, яку відібрали працівники служби у справах дітей. Він спробував примирити їх, однак йому сказали щоб він не втручався. Через деяких час вони помирились, сказали, що підуть додому.Він образився, не те що ОСОБА_7 залишається з ОСОБА_6 , пішов від них. Ніж який приніс викинув у траву. Уночі до нього прийшла ОСОБА_7 . Зі слів обвинуваченої дізнався, що на водоймищі була бійка і туди пішов ОСОБА_6 .Експерт ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердив надані ним висновки судово-медичних експертиз проведення яких будо в період досудового розслідування відносно ОСОБА_7 . Пояснив про те, що виходячи з локалізації пошкоджень потерпілий міг знаходитись до нападаючого як обличчям так і ззаду. Не виключає, що у потерпілого мали бути шрами, але із-за гнилісних змін вони могли зникнути. Тілесні ушкодження причинені ножем, який був наданий на експертизу або схожим на такий ніж.

Суд визнає висновок додаткової судово-медичної експертизи N? 81 / 1496с від 29 листопада 2012 року недопустимим доказом, оскільки ніж був виявлений під час відтворення обстановки та обставин подій 12 жовтня 2012 року, а наданий на експертизу через 47 днів після його виявлення. Виникає сумнів, що це той саме ніж, оскільки він не має індивідуальних ознак.

Суд не може прийняти як доказ обвинувачення свідчення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки вони не були очевидцями події злочину в відношенні ОСОБА_6 , а також пояснення потерпілої ОСОБА_15 про те, що вона припускає винною в вбивстві її сина ОСОБА_7 .

Обвинувачення не може ґрунтуватися на здогадках та припущеннях, що м

місце по даній справі. Те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження заподіяні саме ОСОБА_7 , є здогадками органів досудового слідства та нічим не підтверджені, а всі сумніви повинні трактуватися на користь обвинуваченої.

За клопотанням прокурора у судовому засіданні не допитувались свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_32 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , оскільки зазначені особи не були очевидцями злочину.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні також пояснила, що в серпні 2012 року вона не знаходилась на «Петренківському водоймищі» ОСОБА_6 з яким разом мешкала, не бачила з 24 червня 2012 року. З 15 серпня 2012 року він оголошений у розшук, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності. 24 червня 2012 року вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_13 була на «Петрінківському водоймищі», де відпочивали на пляжі.

Аналізуючи покази обвинуваченої у судовому засіданні у суду виникає сумнів в тому, що остання скоїла злочин.

Суд вважає покази обвинуваченої допустимими, оскільки іншого стороною обвинувачення не доказано.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином враховуючи виправдання ОСОБА_7 зареєстровано нове кримінальне провадження №0001032 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за вищевказаним фактом та кримінальне правопорушення на даний час залишається нерозкрите.

Для повного дослідження усіх обставин, речових доказів та допитів усіх свідків котрі були на місці скоєння злочину виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до усіх матеріалів кримінального провадження №0000060 від 21.11.2012 за ч.1 ст.115 КК України, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (провадження №1-кп/645/96/14, справа №645/11389/13-к) за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути клопотання у її відсутність, підтримала клопотання у повному обсязі, просила його задовольнити.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Відповідно до положень ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

За положеннями ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони кримінального провадження, вивчивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, перевіривши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 7 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З огляду на наведене, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що ці документи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; відомості, що містяться в цих речах і документах, можуть бути використані як докази та іншими способами неможливо довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Керуючись ст.ст. 163, 164, 165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001032 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Надати старшому слідчому СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до оригіналів документів та усіх речових доказів кримінального провадження №0000060 від 21.11.2012 за ч.1 ст.115 КК України, яке перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 (провадження №1-кп/645/96/14, справа №645/11389/13-к) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю подальшого вилучення їх копій.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити особі, у володінні якої знаходяться речі та документи, що у відповідності до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

При виконанні даної ухвали слідчий, в порядку ч. 2 та ч. 3 ст. 165 КПК України, зобов`язаний пред`явити особі, у володінні якої знаходяться речі та документи її оригінал та вручити копію.

Ухвала оскарженню не підлягає, між тим відповідно до ст. 309 КПК України, може бути оскаржена в разі надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутністю яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя