БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/3360/25
Провадження №1-кс/497/1058/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

23.12.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про дозвіл на затримання з метою приводу, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2025 року слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004215 від 14.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке було передане на розгляд слідчому судді 23.12.2025 року о 12:00 годині.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 12.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу, ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження до військової частини.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 12.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 направлений до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за мобілізацією.

12.05.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №137 ОСОБА_5 призначено до військової частини НОМЕР_1 та взято на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.

Однак, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за мобілізацією на посаді водія 2 понтонного відділення 2 понтонного взводу 5 понтонно-мостової роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 16.05.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до теперішнього часу.

ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією на посаді водія 2 понтонного відділення 2 понтонного взводу 5 понтонно-мостової роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 16.05.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до теперішнього часу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, 19.12.2025 слідчим слідчого відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 276 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: матеріалами службового розслідування, результати якого затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 , допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Болградського районного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, орган досудового розслідування вважає за необхідне отримати стосовно ОСОБА_5 дозвіл на затримання, з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0004215 від 14.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (а.с.5).

Постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 підслідність вказаного кримінального провадження визначено за СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на підставі постанови від 24.11.2025 керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , до складу якої включено прокурора ОСОБА_8 , який погодив дане клопотання (а.с.11-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути розглянутий за обов`язкової участі прокурора, з метою підтримання клопотання та обґрунтування ризиків зазначених в клопотанні.

Клопотання передано на розгляд слідчому судді о 12:00 годині, проте на час розгляду даного клопотання 14:35 - прокурор до суду не прибув, будь-яких заяв та клопотань слідчому судді не надсилав. Вимога про негайний розгляд даного клопотання, прокурором не дотримана.

Вказані обставини свідчать про формальний підхід прокурора до розгляду даного клопотання.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Частина 5 статті 12 КПК України передбачає, що затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За таких обставин на переконання слідчого судді, відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для забезпечення участі у судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 188, 189 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в кримінальному провадженні №0004215 від 14.10.2025, з метою його приводу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1