Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/562/25 Провадження № 1-кс/475/10/26
У Х В А Л А

22.01.2026смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ща Доманівка клопотання начальника СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене з начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000015 від 05.05.2025 за ч 1 ст.254, ч 2 ст.239-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

Начальник СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 ,за погодженням з начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області з клопотанням про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороні захисту захиснику підозрюваного ОСОБА_6 , - адвокату - ОСОБА_7 та підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 05.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254, ч. 2 ст. 239-1 КК України .

Слідчий в клопотанні посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , не маючи поважних причин, зволікає з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, не виконує обовязки в частині, що стосується прибуття до слідчого, прокурора за кожною вимогу, чим порушує п.п.1,2 ч 7 ст.42 КПУ України.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 . Надали слідчому заяву, в якій просили визначити дати для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 15.01.2026, 22.01.2026 та 29.01.2026 у звязку відділеністю органу досудового розслідування від місця мешкання, велику робочу навантаженність та погрішення погодних умов в Одеській та Миколаївських областях. Однак, до даної заяви документів, які б підтвердилди факт завантаженості захисника та підозрюваного, а також погіршення погодних умов не долучено.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, та просили його задовольнити, посилаючись на те, що 15.01.2026, 16.01.2026,та 22.01.2026 захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не зявилися для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, хоча зазначені дати саме вони просили узгодити зі слідчим.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 , в судове засідання не з"явилися, про дату розгляду клопотання повідомлені належним чином через слідчого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1)складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2)поведінка учасників кримінального провадження; 3)спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч. 3 ст. 28 КПК України).

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або, щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. (ч. 5 ст. 28 КПК України).

За змістом ч.2 ст.113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 114 КПК України встановлено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до частин 2-4 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі, будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Частиною 9 ст.290 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

За змістом ч.10 ст.290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05 травня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.12.2006 ТОВ «СТРУМОК», відповідно до договору оренди земельної ділянки укладеного між Доманівською районною державною адміністрацією та ТОВ «СТРУМОК » в особі директора ОСОБА_6 , надано в оренду земельну ділянку площею 8,36 га, розташовану на території колишньої Козубівської сільської ради, нині Козубівського старостинського округу Мостівської об єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, із цільовим призначенням - для іншого сільськогосподарського призначення: пасовище.

Водночас, у 2008 році (більш точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора ТОВ «СТРУМОК», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та аючи їх настання, діючи умисно, маючи злочинний умисел на порушення вимог:

- ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до якої власники земельних ділянок та земелекористувачі не мають права відхилитись від затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою;

- ст. 14, ч. 6, 7 ст. 41 Конституції України, згідно яких право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Використання власності не може завдавати шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі;

- п.п. «а», «б», «ґ» та «ж» ч.І ст. 91 Земельного кодексу України (далі - Кодекс), відповідно до яких власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, а також за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф;

- ч. 2, абз. 2 ч. 5 ст. 20 Кодексу, згідно яких зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу;

- ч.1 ст. 23 Кодексу, відповідно до якої землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання;

Із залученням спеціальної техніки, надавши вказівку на зняття верхнього шару ґрунту на земельній ділянці комунальної власності, кадастровий номер :03:000:0056, яка перебуває у користуванні ТОВ «СТРУМОК» та призначена для іншого сільськогосподарського призначення, в результаті чого облаштував штучну водойму із водним дзеркалом загальною площею 10,2192 га, яку по даний час використовує, чим спричинив безгосподарське використання землі.

Унаслідок самовільного облаштування ТОВ «СТРУМОК», в особі голови ОСОБА_6 , штучної водойми, загальною площею водного дзеркала 10,2192 га, було знято грунтовий покрив родючого шару ту на земельній ділянці комунальної власності, кадастровий номер 22782000:03:000:0056 площею 8,36 га., яка перебуває у його користуванні та изначена для іншого сільськогосподарського призначення, розташованої на иторії Козубівського старостинського округу Мостівської об`єднаної иторіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, що спричинило до виведення її з сільськогосподарського обороту.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч 1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило введення земель з сільськогосподарського обороту.

Крім цього, ОСОБА_6 будучи користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0056, площею 8,36 га, із цільовим призначенням - для іншого сільськогосподарського призначення - пасовище, розташованої на території Козубівського старостинського округу Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, влітку 2008 року (більш точної дати та часу не встановлено), під приводом поліпшення сільськогосподарських угідь та рекультивації порушених земель, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме:

- ст. 14, ч .6 ст. 41 Конституції України, згідно яких право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Використання власності не може завдавати шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі;

- ст. 168 Кодексу, згідно якої ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду контролю) в агропромисловому комплексі, крім передбачених випадків, у яких зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок здійснюються виключно на підставі робочого проекту землеустрою. При здійсненні діяльності, пов`язаних з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей;

- ст. 35 Закону України «Про охорону земель» (надалі Закон), відповідно до якої власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок, при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного і природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість фунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті іумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу;

- ст. 36 Закону, згідно якої охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом;

- ст. 52 Закону, згідно якої рекультивації підлягають землі, які зазнали зміни у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та в гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт. При проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою. При знятті ґрунтового покриву здійснюється пошарове зняття і роздільне складування верхнього, найбільш родючого шару ґрунту, та інших прошарків ґрунту, відповідно до структури ґрунтового профілю, а також материнської породи. Об`єм ґрунтової маси, що підлягає зняттю і роздільному складуванню, визначається в робочих проектах землеустрою. Рекультивація земельних ділянок здійснюється шляхом пошарового нанесення на малопродуктивні земельні ділянки або ділянки без ґрунтового покриву знятої ґрунтової маси, а в разі потреби - і материнської породи в порядку, який забезпечує найбільшу продуктивність рекультивованих земель. Роботи із зняття, складування, збереження та нанесення ґрунтової маси на порушені земельні ділянки здійснюються за рахунок фізичних та юридичних осіб, з ініціативи або вини яких порушено ґрунтовий покрив, а роботи з нанесення знятої ґрунтової маси на малопродуктивні землі здійснюються за бажанням власників або землекористувачів, у тому числі орендарів цих земельних ділянок за їх рахунок, без зміни цільового призначення вищенаведеної земельної ділянки у встановленому законом порядку, зокрема ч.З ст. 20 Кодексу, однак, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про вищевказані вимоги, обов`язки і обмеження, за допомогою спеціальної техніки умисно протиправно вчинив без господарське використання землі, яке виразилось у знятті на ній ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю), на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0056, площею 8,36 га, не маючи спеціального дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) за допомогою спеціальної техніки, незаконно заволодів ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) землі.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , на земельній ділянці сільськогосподарського призначення утворилася вирва , яка заповнилася водою та утворився водний об`єкт загальною площею водного дзеркала 10,2192 га. в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0056, що в свою чергу спричинило погіршення екологічної обстановки, виведення земель з сільськогосподарського призначення, причинені та неможливого подальшого використання ділянки за цільовим призначенням, порушення структури ґрунту, втраті його фізичних, хімічних, біологічних властивостей, а також природного рослинного покриву, що в сукупності призвело до деградації земельної ділянки та створило небезпеку для довкілля.

Розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок псування земель, земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0056, площею 8,36 га, що розташована в межах Козубівського старостинського округу Мостівської об єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, становить 635 622,15 грн, що є матеріальною шкодою у великому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-1 КК України, як незаконне заволодіння грунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що заподіяло матеріальну шкоду у великому розмірі.

25.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.254, ч.2 ст.239-1 КК України .

25.09.2025 ОСОБА_6 вручено пам"ятку про процесуальні права та обов"язки підозрюваного.

24.12.2025 підозрюваному ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_7 вручено повідомлення про завершення досудового розслдіування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Обсяг матеріалів кримінального провадження №0000015 від 05.05.2025 становить 1 том -432 аркуші.

08.01.2026 сторона захисту почала ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження , що підтверджено записами в протоколі та графіку отримання доступу до матеріалів досудового розслідування.

08.01.2026 у період часу з 13:20 год.до 14год.підозрюваний та його захисник ознайомилися з 70 аркушами кримінального провадження №0000015 від 05.05.2025.

08.01.2026 до СВ ВП №2 Вознесенського РУП в Миколаївській області надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 , про те,щоб узгодити графік ознайомлення з матеріалами досудового розслідування , з урахуванням віддаленості органу досудового розслідування від місця мешкання та роботи адвоката ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 .Через велику робочу завантаженість та погрішення погодніх умов в Одеській та Миколаїївській обалстях та узгодити настпуні дати : 16.01.2026, 22.01.2026, 29.01.2026. До вказаної заяви не було долучено доказаи на підтвердження вказаних обставин.

Сторона захисту , не маючи поважних причин , 16.01.2026 та 22.01.2026 не зявилися до слідчого для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, чим зволікає з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження №0000015 від 05.05.2025,тим сами порушує п.п.1.2 ч.7 ст.42 КПК України.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі N 279/1513/17 (провадження N 51-3739км19) визначено наступне.

Відповідно до положень ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ч.1). Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання (ч.2). Оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним та одночасно одним із засобів перевірки повноти і всебічності проведеного досудового розслідування. Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. Поряд з тим сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч.9 ст.290 КПК України). При цьому, закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження, як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження (зокрема, права вимагати відкриття матеріалів провадження та права на ознайомлення з цими матеріалами). Водночас, ч.10 ст.290 КПК України регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Таким чином, обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК України, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлено певний строк для такого ознайомлення. Іншого порядку підтвердження факту відкриття матеріалів стороною кримінального провадження протилежній стороні в разі зловживання нею своїми процесуальними правами (зволікання при ознайомленні з матеріалами або відмови у письмовому підтвердженні факту надання доступу до матеріалів) у КПК України не передбачено.

Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі "Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі "Полуфакін і Чернишов проти Росії").

Як зауважив Європейський суд, підпункт "b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому "мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є "необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак, питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "Корнєв і Карпенко проти України"). Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гаважук проти України" Європейський суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту "b пункту 3 статті 6 Конвенції.

Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України. Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним.

Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у статті 2 КПК України, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Це, з одного боку, забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Строки ознайомлення обвинуваченого та його захисника з матеріалами кримінального провадження повинні визначатися в кожній справі залежно від обсягу матеріалів справи та їх складності, кількості обвинувачених, дій або бездіяльності (поведінки) обвинуваченого чи його захисника та незалежних від волі обвинуваченого чи його захисника чинників тощо.

Зазначене відповідає змісту рішення Конституційного Суду України від 18 січня 2012 року N 1-рп/2012 (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи).

З огляду на викладене, у зв`язку зі зволіканням сторони захисту, а саме захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, до яких їй надано доступ, що вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів, з урахуванням обсягу, ступеню складності матеріалів та умов доступу до них, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, із встановленням строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 27 січня 2026 включно, після спливу якого сторона кримінального провадження, вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 113, 114, 290, 309, 370, 372 КПК України,- слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Встановити стороні захисту- захиснику підозрюваного ОСОБА_6 , - адвокату - ОСОБА_7 та підозрюваному ОСОБА_6 , строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 05.05.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.254, ч.2 ст.239-1 КК України, до 27 січня 2026 включно, після спливу якого сторона кримінального провадження, вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя : ОСОБА_1