печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 11.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 11.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження проведене неналежним чином, упереджено, не всебічно та в ході його здійснення не було встановлено всіх обставин. Вказав, що слідчим не проведено жодних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Зазначив, що в оскаржуваній постанові слідчим помилково вказано, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні та у кримінальному провадженні № 0000015, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025, проводилось за одними й тими самими фактами.

Зауважив, що отримав оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку 18.03.2025.

У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати уповноважених осіб вказаного органу досудового розслідування провести в даному кримінальному провадженні слідчі та процесуальні дії, передбачені нормами діючого законодавства України.

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, 10.06.2025 адвокат подав до суду заяву, в якій просить розглянути скаргу без їх участі та задовольнити викладені в скарзі вимоги.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 04.06.2025 подав до суду заперечення, в яких вказав, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні та у кримінальному провадженні № 0000015 здійснювалось за одним і тим самим фактом щодо одного і того самого діяння. При цьому кримінальне провадження № 0000015 закрито постановою від 31.01.2025 за п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На даний час ухвали чи постанови про скасування постанови про закриття у кримінальному провадженні № 0000015 не надходили. У зв`язку з вищевикладеним кримінальне провадження № 0000120 від 03.03.2025 підлягало безумовному закриттю.

Тому слідчий просив відмовити у задоволенні скарги.

Крім того, з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000120 від 03.03.2025.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, тривалості перебування даної скарги на розгляді в суді, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2024, якою зобов?язано компетентних посадових осіб ТУ ДБР у м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діяв у інтересах ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення, від 26.08.2024, розпочати досудове розслідування та проінформувати про це заявника

У вказаній заяві адвокат ОСОБА_3 зазначав, серед іншого, таке:

«Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011851 за ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 190; ч.1, ч.2, ч.3, ч. 5 ст.191; ч.1 ст.205-1; ч.3 ст.206; ч.2, ч.3 ст.206-2; ч.3 ст. 209; ст. 219; ст. 356; ч. 2, ч. 3 ст. 357; ч. 1, ч. 4 ст. 358; ч. 1, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 364-1; ч. 3 ст. 365-2; ч. 2 ст. 366; ч.1, ч 2 ст. 367; ч. 1 ст. 382; ч. 2 ст. 384; ч. 1 ст. 388 КК України.

30.01.2024 з кримінального провадження № 0011851 виділено в окреме кримінальне провадження № 0000253 матеріали досудового розслідування за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191 КК України.

08.11.2022 начальник Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 повідомив прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 28.12.2021 вилетів з м. Бориспіль в напрямку м. Відень, Республіки Австрія, і не повертався в Україну.

Достеменно знаючи про те, що ОСОБА_4 знаходиться за кордоном, 20.10.2023 старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 було складено повістку про те, що ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. ст. 133, 135 необхідно з?явитись 23 жовтня 2023 року о 15 год. 30 хв. до ГСУ НП України за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10 для вручення повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного у кримінальному провадженні № 0011851.

На 23.10.2023 ОСОБА_4 викликався до слідчого для вручення повідомлення про підозру і допиту як підозрюваного, що не передбачено діючим законодавством України. Старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 було свідомо порушено порядок виклику особи, яка знаходиться за кордоном, до слідчого для проведення слідчих/процесуальних дій.

Пізніше сторона захисту з?ясувала, що повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 23.10.2023 взагалі не існувало.

Тобто старший слідчий в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 , коли викликав потерпілого ОСОБА_4 для повідомлення про неіснуючу підозру і для допиту у якості підозрюваного, діяв навмисно, в інтересах третіх осіб, з метою психологічного тиску на потерпілого і залякування задля відмови від подальшого захисту своїх порушених прав.

Продовжуючи протизаконні дії, 24.10.2023 старший слідчий в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 виніс постанову, якою вирішено перекваліфікувати дії невстановлених осіб у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 К України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 03.02.2015, на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

На підставі недостовірної інформації, з перевищенням службових повноважень 24.10.2023 року старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 було складено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, однак, ОСОБА_4 взагалі викликався на 24.10.2023 року для отримання повідомлення про підозру, що є істотним порушенням прав людини.

Таким чином ОСОБА_4 в установленому законом порядку не набув статус підозрюваного.

В подальшому стало відомо про те, що старший слідчий в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_8 під час підписання 24.10.2023 повідомлення про підозру використовував інформацію, якої не було в матеріалах кримінального провадження № 0011851.

Так, 17.10.2023 представником ТОВ «Амстор», ТОВ «ТБ «Амстор» адвокатом ОСОБА_9 подано цьому слідчому клопотання за №17/10-23 про долучення доказів з додатками на 18 арк. До матеріалів кримінального провадження № 0011851 було долучено копію протоколу Загальних Зборів Учасників ТОВ «Амстор» № 10 від 26.06.2013, копію положення «Про Спостережну Раду ТОВ «Амстор»» від 26.06.2013 та копію протоколу № 18/03/2014 засідання Спостережної Ради ТОВ «Амстор» від 18.03.2014. Клопотання адвоката ОСОБА_9 від 17.10.2023 разом з додатками було зареєстровано в ГСУ НПУ 26.10.2023.

Таким чином, станом на 24.10.2023, на момент підписання повідомлення про підозру у слідчого ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження № 0011851 не було інформації, пов?язаної з протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ «Амстор» № 10 від 26.06.2013 і положенням «Про Спостережну Раду ТОВ «Амстор»» від 26.06.2013, однак, слідчий посилався на відомості, вказаних у цих документах, у вищевказаному повідомленні про підозру ОСОБА_4 .

За версією цього слідчого компанія «LORLEY INVESTMENTS LIMITED» з 26.06.2013 була Головою Спостережної Ради ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», а ОСОБА_4 був її представником, що не відповідає дійсності.

Відповілно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор», затвердженого протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» № 35 від 21.12.2012, зареєстрованого 30.01.2013, такого органу управління як Спостережна Рада не існувало.

Це означає, що 26.06.2013 року Загальні Збори Учасників ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» не проводились, протоколу № 10 від 26.06.2013 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» не існує, ОСОБА_4 не був службовою особою як представник Голови Спостережної Ради ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» Компанії LORLEY INVESTMENTS LIMITED.

Таким чином наведена в повідомленні про підозру інформація є завідомо неправдивою підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

В повідомленні про підозру від 24.10.2023 є посилання на Положення «Про Спостережну Раду ТОВ «Амстор»», копію якого надав адвокат ОСОБА_9 , а саме: «Відповідно до п.п. 5 п. 62. Положення при розгляді та вирішенні питань Спостережна Рада кожному своєму прийнятому рішенню присвоює номер, яким визначається статус даного рішення, у відповідності до кваліфікації. (5) Рішення загального характеру, які стосуються Групи компаній Амстор в цілому або Компаній Амстор - це ТОВ «Амстор» та його дочірні підприємства, а також інші підприємства, які не являються дочірніми підприємствами ТОВ «Амстор», з якими ТОВ «Амстор» уклав Договір про надання інформаційних послуг експертного органу та надає їм такі послуги».

В матеріалах кримінальних проваджень № 0011851, № 0002222, № 0000254 відсутній Договір про надання інформаційних послуг експертного органу, укладений між ТОВ «Амстор» і ТОВ «ТБ «Амстор», оскільки його ніколи не існувало, що в черговий раз підтверджує фальсифікацію матеріалів.

Крім того, в повідомленні про підозру від 24.10.2023 року зазначено, що ОСОБА_4 у період з 26.06.2013 по 25.12.2014 являвся службовою особою. Ця інформація є неправдивою, оскільки жодного підтвердження цьому факту не існує.

Станом на 01.01.2014 редакція ч. 3 ст. 56 Господарського кодексу України була в наступні редакції: «для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства». Отже, станом на момент вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, ані голову ані членів наглядової ради Господарським кодексом України до посадових осіб віднесено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції аз спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Навіть з Положення «Про Спостережну Раду ТОВ «Амстор»» вбачається, що основними напрямами ї діяльності є здійснення контролю за діяльністю виконавчого органу товариства та захист прав учасників товариства.

В свою чергу, організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов?язки притаманні виконавчому органу товариства в особі директора. Також характерною спільною ознакою як службової, так й посадової особи є наявність трудових відносин між ТОВ та службовою (посадовою) особою.

Таким чином голова Спостережної Ради ТОВ не є службовою особою в розумінні ст. 18 Кримінального кодексу України.

Також слід врахувати, що ОСОБА_4 став кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Амстор Трейд» тільки з 08.02.2019, тобто майже через п?ять років з дати вчинення інкримінованих злочинів, а відтак не міг розпоряджатись коштами, отриманими ТОВ «Амстор Трейд», що виключає заволодіння.

Отже, в даному випадку відсутня основна ознака об?єктивної сторони - діяння у формі дії, яке полягає у заволодінні чужим майном, а також обов?язкова ознака суб?єктивної сторони - корисливий мотив, адже будь-якої фінансової або матеріальної вигоди ОСОБА_4 не отримав та не міг отримати від проведення інкримінованих розрахункових операцій.»

Так, відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строків її подання слідчим суддею протягом розгляду справи не встановлено.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 31.01.2025 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Кримінальна відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 372 КК України, настає за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою.

Кримінальна відповідальність, відповідно до ч. 2 ст. 372 КК України, настає за те саме діяння, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення або іншою фальсифікацією.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості внесено відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 18.11.2024, якою зобов?язано уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 26.08.2024.

У вказаній заяві заявник вказує, що слідчий ГСУ НП України ОСОБА_8 порушив процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0011851 та повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необгрунтованим. В ході огляду матеріалів кримінального провадження № 0000015 від 13.01.2025 встановлено, що відомості до ЄРДР за вказаним номером кримінального провадження внесені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 111.11.2024, якою якою зобов`язано уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 11.10.2024.

У вказаній заяві заявник вказує, що слідчому ГСУ НП України ОСОБА_8 . 07.08.2024 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано заяву з копією довідки про проживання ОСОБА_4 у місті Відень, отримана 09.08.2024.

14.08.2024 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_11 надіслано повістку ОСОБА_4 за двома адресами у місті Київ для вручення повідомлення про підозру, допиту у якості підозрюваного та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу на 16.08.2024.

16.08.2024 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та надіслано за двома адресами у місті Київ.

Тобто фактично досудове розслідування у кримінальному провадженні No 0000015 здійснювалось за одним і тим самим фактом щодо одного і того самого діяння. При цьому кримінальне провадження № 0000015 закрито постановою від 31.01.2025 за п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025, постановленою у справі № 757/11263/25-к, скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000015, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025, задоволено частково та скасовано постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000015, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025.

Таким чином, станом на день та час розгляду даної скарги в межах кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, перестала існувати обставина, яка, на думку слідчого, свідчила про необхідність застосування п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та закриття даного кримінального провадження на цій підставі, оскільки постанова слідчого від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 13.01.2025 скасована вищевказаною ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, яка оскарженню не підлягала.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 03.03.2025 не можна вважати проведеним повно, а з урахуванням того, що постанова слідчого від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження на цій підставі, оскільки постанова слідчого від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 13.01.2025 скасована вищевказаною ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025, скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

Інше прохання заявника задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі повноважень слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування з огляду на положення ч. 2 ст. 307 КПК України.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 11.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, - задовольнити частково.

Постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 31.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, - скасувати.

В задоволенні скарги в іншій частині, - відмовити.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження № 0000120, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025, направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1