Справа № 309/1734/25
Провадження № 1-кп/309/152/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

30 вересня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст кримінальне провадження №0000203, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Вишково, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України

В С Т А Н О В И В:

16.05.2025 до Хустського районного суду Закарпатської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

При вирішенні питання про відкладення судового засідання через неявку свідків, судом вирішується питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , термін якого спливає 05 жовтня 2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання в якому просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, термін якого закінчується 05.10.2025 року, на два місяці, вказуючи на наявність існування ризиків, визначених ст.177 КПК України. Наголошуючи, що вказані ризики продовжують існувати і можуть призвести до неналежного виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Клопотання обґрунтовано тим, що до обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, на теперішній час встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ч.ч.1,3,4,5 ст.177 КПК України не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти заявленим ризикам.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на строк 60 днів просила відмовити, у зв`язку його необґрунтованістю та недоведеністю, зазначених у клопотанні прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу, згідно якого просила суд змінити запобіжний захід відносно її підзахисної, вважає, що цілодобовий домашній арешт буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, але якщо суд дійде висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, просила суд застосувати до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, та визначити розмір не більше 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора про продовження обвинуваченій строків тримання під вартою, думку захисника, обвинуваченої, а також враховуючи наявні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій строків тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000203, дані про яке 27.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогог ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 29.07.2025 відносно ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 05.10.2025, та визначено заставу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. / сто п`ятдесят одна тисяча чотириста/ гривень.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, дані про особу обвинуваченої, не працевлаштованість останньої, що свідчить про відсутність у неї законного джерела доходу, а також доведення прокурором в судовому засіданні існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченої ОСОБА_4 ухилитись від суду; незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженні для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування кримінального провадження, які обґрунтовували застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою не змінилися.

Доказів існування інших обставин, що виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України, захисником суду не надано.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України. Так, будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім цього, суд оцінює й суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора, а відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням наведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Даних про те, що обвинувачена не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження також не містять. Обвинувачена не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Поряд з цим, судом враховується й те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає 05.10.2025 року, втім закінчити розгляд кримінального провадження № 0000203 до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченій, продовжують існувати на даний час, враховуючи особу обвинуваченої, яка будучи особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, що свідчить про відсутність у неї постійного законного джерела доходу (прибутку), є неодруженою, утриманців не має, раніше не судима, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченою ст. 402 КК України є дискреційним повноваженням суду.

Разом з цим, автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "Piruzyan v. Armenia" п. п. 104-105).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Буров проти України" п. 51).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За цих підстав, клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на більш м`яке до задоволення не підлягає.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не одружена, її майновий стан та вік, суд вважає за необхідне визначити їй альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченої, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

У разі внесення обвинуваченою застави, суд вважає за необхідне покласти на неї певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197,205, 316, 369 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 відмовити.

У кримінальному провадженні №0000203 щодо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, строк тримання під вартою визначений ухвалою Хустського районного суду від 29 липня 2025 року, продовжити на 60 днів, починаючи з 06 жовтня 2025 по 04 грудня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 передбачених КПК України обов`язків, - 50 /п`ятдесяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. / сто п`ятдесят одна тисяча чотириста/ гривень.

Застава може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/ на наступний депозитний рахунок Хустського районного суду, на якій може бути внесена застава: Код отримувача /код за ЄДРПОУ/ 26213408; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ; Код банку отримувача /МФО/ 820172; Рахунок отримувача:UA0018501.

Роз`яснити, що обвинувачена ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися із населеного пункту, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти, якщо їх декілька/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Після закінчення строку, на який на обвинувачену покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію, і обов`язки скасовуються.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченою ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику обвинуваченої, та надіслати до ДУ Закарпатської УВП №9 м.Ужгорода - для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.10.2025 року об 11 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1