УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 Справа №607/6661/17 Провадження №1-кп/607/869/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , у м. Тернополі в залі суду під час розгляду кримінального провадження № 0000646, стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.1 ст. 187 КК України, розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

В матеріалах справи міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Для забезпечення участі обвинуваченого у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи неможливість забезпечення його явки за викликом, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора про дозвіл на затримання зазначено наступне: «Тернопільським міськрайонним судом здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000646 від 26.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, за наступних обставин. Так, 25.02.2017 близько 22 год. у ОСОБА_6 , який перебував по вул. Тарнавського, 2А, в м. Тернопіль, виник злочинний намір направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізовуючи свій злочинний намір, 25.02.2017 о 23:01 год. ОСОБА_4 , надягнувши на обличчя шапку із двома отворами на очах типу «балаклава», переконавшись, що у приміщенні магазину «Сім-23», що знаходиться по вул. Тарнавського, 2А, в м. Тернопіль відсутні відвідувачі, тримаючи у руці заздалегідь підготовлений для вчинення нападу ніж, забіг у приміщення вказаного магазину. Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні дії, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23», що знаходиться по вул. Тарнавського, 2А, в м. Тернопіль, демонструючи продавцю ОСОБА_7 ніж, промовив «відкривай касу, давай гроші». ОСОБА_7 , сприймаючи дії ОСОБА_4 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, намагалась натиснути на тривожну кнопку з метою виклику працівників поліції. В цей час ОСОБА_4 перестрибнув через прилавок та наніс ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в область плечей, спричинивши фізичну біль, від чого остання впала. Після чого ОСОБА_7 підвелась та намагалась в черговий раз викликати працівників поліції за допомогою тривожної кнопки, вмонтованої у прилавок магазину. Побачивши її дії, ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, зокрема промовив «я тебе

вб`ю» та наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , спричинивши їй фізичну біль, від чого вона впала. Надалі, ОСОБА_7 , взявши свій мобільний телефон з прилавка, втекла в побутове приміщення, звідки викликала працівників поліції. В цей час, ОСОБА_4 не змігши відчинити шухляди касового апарата та не заволодівши будь-якими грошовими коштами, втік з приміщення магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України - нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої).

Стороною обвинувачення зібрано, перевірено і оцінено достатньо доказів, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Вказані докази є вагомими, чіткими і узгодженими між собою. ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судових засідань, неодноразово не являвся в суд. Як наслідок, Тернопільським міськрайонним судом постановлювались ухвали про привід обвинуваченого в судові засідання, а також ОСОБА_4 оголошувався в розшук.

Крім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2024 року надавався дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така поведінка обвинуваченого не сприяє дотриманню розумних строків судового розгляду кримінального провадження щодо нього.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , переховується від суду, тобто порушив покладені на нього обов`язки. Вище зазначені обставини, а також те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 7 років, на даний час ніде не працює та не має постійного джерела доходів дають підстави вважати, що він може уникати відповідальності за вчинений злочин та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 перешкоджають здійсненню судового розгляду кримінального провадження у розумні строки, що передбачено ст.28 КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення необхідно стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із зазначеним подається клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , на даний час переховується від суду, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись вимогами ст.ст. 36, 176-178, 183, 187, 188, 189 КПК України, прошу надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що існують підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування його не відоме з метою забезпечення його безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на його затримання з метою приводу.

Суд ознайомившись зі змістом клопотання сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинувачуваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час систематично не з`являвся до суду. Крім того, не повідомляв про причини неявки. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_4 умисно не прибуває до суду та заздалегідь не повідомляє про причини, тобто порушує свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, і в такий спосіб перешкоджає здійсненню правосуддя.

Також слід врахувати, що ухвалами суду від 28 квітня 2023 року та від 11 березня 2024 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року до ОСОБА_4 застосовувався привід, однак його до суду не доставлено. На даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та його місцеперебування не відоме.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, що узгоджується із вимогами п.4 ч.2 ст. 183 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що слідує із реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також доведено обставини котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України зокрема: ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про його стійку протиправну поведінку; переховуватись від суду, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності.

Крім цього пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинуваченого є саме забезпечення його явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухиляється від явки до суду, тим самим перешкоджає здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що обвинувачений буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить права учасників кримінального провадження, зокрема потерпілої, на вирішення справи в розумні строки, відтак наявні достатні підстави для надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою, тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовільнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 187, 189, 190, 318 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовільнити. Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали закінчується 20 травня 2026 року в 23 год. 59 хв.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адреса: м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 7, номери телефону (0352) 52-13-63, (0352) 43-11-54, НОМЕР_1 .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 для відому і контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1