Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3525/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/318/26
Категорія ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №274/3525/23 в межах кримінального провадження №0000450 від 28.03.2023 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2025 стосовно

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК України і призначено покарання:

- за ч.1 ст.115 КК України - 13 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.129 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обраховано обвинуваченому ОСОБА_9 з 28 березня 2023 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 500000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 133 927 грн. 57 коп. витрат на проведення судових експертиз.

Арешт накладений на речові докази ухвалами слідчих суддів Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2023, 31.03.2023, 17.04.2023 та 13.04.2023 - скасовано.

Арешт, накладений ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2023, не скасований у зв`язку із задоволенням цивільного позову.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вироку суду, 27.03.2023 близько 23 години ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на кухні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_13 .

В цей час та місці, у ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт із ОСОБА_11 , в ході якого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , з метою умисного, протиправного заподіяння смерті іншій людині, підвівся та підійшовши до ОСОБА_11 , почав наносити численні удари кулаками рук по голові останнього. Після цього, не припиняючи свої злочинні дії, взяв кахельну плитку, яка лежала складена на підлозі кухні квартири поряд з ОСОБА_11 та нею наніс удар по голові останнього, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лоба зліва, перелому кісток склепіння черепа. Після чого ОСОБА_11 підвівся та пройшов у коридор квартири, намагаючись вийти з неї та уникнути злочинних дій ОСОБА_9 . Однак останній, продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав потерпілого, взяв лопату, яка стояла на кухні квартири та нею наніс два удари площиною металевої частини по спині ОСОБА_11 , після чого той впав. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_9 взяв цеглину, яка лежала під ванною в квартирі та почав знову наносити удари цеглою, кулаками рук та ногами по голові і тулубу потерпілого, нанісши при цьому не менше 8 ударів, таким чином вбивши ОСОБА_11 .

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лоба зліва, перелому кісток склепіння черепа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що спричинило смерть потерпілого та тілесні ушкодження у вигляді ран, крововиливів на голові, саден на спині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

Після чого, ОСОБА_9 вирішив винести труп ОСОБА_11 з приміщення квартири АДРЕСА_2 , заховати його, таким чином уникнути відповідальності за вчинене умисне вбивство. В цей час та місці у нього виник злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_12 , який під час вчинення ОСОБА_9 умисного вбивства ОСОБА_11 знаходився в приміщенні зазначеної вище квартири та був свідком даної події, з метою залучення ОСОБА_12 до допомоги у прихованні трупа ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , став виказувати в бік ОСОБА_12 погрози вбивством. Для надання своїм погрозам ознак реальності, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс два удари ОСОБА_12 своєю правою ногою по нозі останнього, заподіявши йому фізичного болю. Після чого продемонстрував ОСОБА_12 лопату, якою бив потерпілого ОСОБА_11 , пояснивши при цьому, що повторить свої злочинні дії, направлені на умисне вбивство, по відношенню до ОСОБА_12 . Таким чином ОСОБА_9 створив усі умови реального сприйняття ОСОБА_12 погроз вбивством з його боку.

Після чого ОСОБА_12 , сприймаючи реальність погроз вбивством зі сторони ОСОБА_9 , який умисно вбив перед цим ОСОБА_11 , допоміг винести тіло останнього з приміщення квартири в під`їзд, занести до ліфту, спустити на перший поверх та винести з під`їзду будинку на подвір`я. В подальшому ОСОБА_12 , залишивши тіло ОСОБА_11 на землі у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , втік від ОСОБА_9 до свого місця проживання, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися в погрозі вбивством ОСОБА_12 , якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суді першої інстанції, як незаконний, та направити справу на новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому, зазначає, що незважаючи на те, що ОСОБА_9 під час розгляду справи в суді свою вину визнав частково, зазначивши, що він дійсно наніс декілька ударів ОСОБА_11 , суд необґрунтовано дійшов висновку, про винуватість ОСОБА_9 . Звертає увагу, що судом у вироку зроблено посилання на покази свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 які доводять обставини вчинення злочину, викладені у обвинувальному акті прокурора, однак, крім ОСОБА_12 , жоден із перерахованих свідків, не надали суду будь-яких показів, які б доводили обставини викладені в обвинувальному акті з приводу мотиву скоєного вбивства, механізму спричинення тілесних ушкоджень, кількості нанесених ударів, їх локалізацію, оскільки не були безпосередніми свідками та очевидцями даної події. Наголошує на суперечностях у показаннях, нібито, очевидця скоєного злочину, спочатку свідка, а потім потерпілого ОСОБА_12 , оскільки надані покази під час судового слухання суперечать показам ОСОБА_12 наданим під час проведення з ним слідчого експерименту від 28.03.2025, на який посилається як на доказ суд, оскільки відповідно до протоколу слідчого експерименту проведеного наступного дня після скоєного злочину ОСОБА_12 не зміг пояснити з чого почався конфлікт. Крім того, фактично ОСОБА_12 не був очевидцем спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які стати причиною його смерті, не бачив обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , які стали причиною його смерті, але під час слідчого експерименту розповів та показав, як такі буди спричинені, хоча на підставі матеріалів слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 , експерт зробив висновок, що «Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені за обставин та в термін вказаних вказаним свідком ОСОБА_12 під час слідчого експерименту, не виключає можливим». Крім того, покази ОСОБА_12 суперечать показам ОСОБА_16 . Також, під час досудового розслідування слідством не встановлювалось та не спростовувались покази ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 цеглиною, лопатою та мотузкою (паском), тобто експертом не досліджувалось питання чи всі тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_11 були спричиненні одним предметом і чи виключається спричинення будь-яких тілесних ушкоджень - цеглиною та лопатою чи чимось іншим. Наголошує, що суд як і досудове слідство не звернув уваги на відсутність протягом 2 годин обвинуваченого на місці скоєння злочину, при цьому, обвинувачений звертався до суду з проханням проведення з ним слідчого експерименту, але дане клопотання залишилось без розгляду, як і в судовому засіданні заявляв про порушення кримінального процесуального кодексу України допущені відносно нього, але дана обставина залишилась поза увагою відповідних органів: прокуратури, ДБР та суду. Так, обшук 28.03.2023 по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_9 проводився двічі, але протокол обшуку був складений після проведення другого обшуку, і спільне в даних обшуках одне - це проведення їх з порушенням норм КПК України та без ухвали суду. Зазначає, що після проведення вказаного обшуку, працівниками поліції обвинувачений був доставлений до слідчого, де був складений протокол затримання та особистого обшуку, в якому не було зазначено вилучення у обвинуваченого ключа від будинку. В свою чергу, про скоєний злочин та неправомірні дії працівників поліції обвинувачений ОСОБА_9 розповів надаючи пояснення в судовому засіданні 06.05.2024 в присутності сторони обвинувачення, тобто прокурора, який це проігнорував. Крім того, суд двічі звертався до ДБР на проведення перевірки, щодо законності таких дій працівників поліції, власниця будинку ОСОБА_18 подавала до ДБР заяву про скоєний злочин, було направлено адвокатський запит щодо результатів розгляду заяви, але Державне бюро розслідувань звернення проігнорувало, відповіді ні заявнику ні адвокату на адвокатський запит не надало. Звертає увагу і на те, що як під час досудового слідства, так і слухання справи в суді не було спроб з`ясувати куди дівся телефон, який був у потерпілого ОСОБА_11 та йому належав. Вважає, що можливою причиною вбивства ОСОБА_11 було його пограбування-заволодіння телефоном. Не знайшли свого підтвердження чи спростування і пояснення обвинуваченого ОСОБА_19 щодо його відсутності в квартирі, де було скоєно вбивство протягом декількох годин, хоча дана обставина підтверджується протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшуковик) дій від 11.05.2023 з оптичним носієм до нього, що здійснено на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 18.04.2023. Також, зазначає про відсутність будь яких доказів, які б свідчили про скоєний ОСОБА_9 злочин, передбачений ч.1 ст.129 КК України. Так, ОСОБА_12 був вільний у виборі місця свого перебування, і неодноразово мав можливість піти з квартири додому, але не пішов, повідомити правоохоронні органи про події, що відбуваються, але не повідомив. Крім того, всі перебуваючи на місці пригоди були в стані сильного алкогольного сп`яніння, а він був тверезий.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу останнього, заперечення прокурора, представника потерпілого щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно зі статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, є правильними, оскільки вони ґрунтуються на належних і допустимих доказах, зібраних у кримінальному провадженні та перевірених у судовому засіданні, які детально викладені у вироку відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив усі доводи сторін в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, доводи сторін, під час судового розгляду отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як убачається з матеріалів судового провадження обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК України не визнав та пояснив, що 27.03.2023 року він пішов до свого друга ОСОБА_20 , де вони вдвох розпили пляшку горілки. Під час розпиття алкоголю, вирішили поїхати в с. Новосілку до його дочки. Близько 15-16 год він заїхав до маминого чоловіка і взяв у нього 100 доларів. Вони з ОСОБА_13 заїхали на заправку, там побачили працівників поліції, оскільки він мав відчутний перегар, вирішили піти додому. Залишили авто на заправці, потім повернулися через 30-40 хв і перегнали автомобіль додому. Обміняли 100 доларів, купили 1,5 літрову пляшку горілки, випили. ОСОБА_21 запропонував послати ОСОБА_22 за горілкою. Вони піднялися до ОСОБА_23 на 9 поверх, там був ОСОБА_11 . Звідти пішли всі разом до ОСОБА_21 , де грали в карти. ОСОБА_24 вживав разом з ними алкоголь, ОСОБА_23 майже не пив. Через деякий час ОСОБА_21 пішов спати. ОСОБА_24 програв в карти і образив його, обізвав. Він попросив потерпілого вибачитися. Взяв плитку і наніс Шкурецькому декілька ударів в область щелепи (обличчя), кусок плитки відколовся (в подальшому вказав, що наніс один удар плиткою, в дебатах сказав, що наносив удари долонею), через пів хвилини плитку кинув. ОСОБА_24 хотів дати йому здачі, але промахнувся, він наніс йому ще 4-5 ударів в область обличчя, після чого в потерпілого пішла кров. ОСОБА_24 залишився сидіти біля плитки, з носа текла кров. Він пішов додому по цигарки, вже сіріло, але темно ще не було. Проживає він за 2,5 - 3 км від місця події. Прийшов додому, ходив по хаті, вирішив повернутися. Коли повернувся, приблизно через годину, та відчинив двері, побачив, що лежить ОСОБА_24 на боку біля вхідних дверей, ОСОБА_25 витирав підлогу. Чому потерпілий лежав на підлозі в коридорі, він не запитував. Було трохи крові на кухні на підлозі, біля плитки калюжа крові була, на стінці, в коридорі на підлозі. Він запропонував винести ОСОБА_24 на вулицю, щоб той очухався та ОСОБА_21 щоб не сердився (пізніше сказав, що ОСОБА_23 йому запропонував винести потерпілого, щоб ОСОБА_21 не нервував). Коли клали ОСОБА_24 на покривало, була кров. В його присутності ОСОБА_23 не наносив удари Шкурецькому. ОСОБА_25 приніс покривало, на яке вони поклали потерпілого, після чого занесли ОСОБА_24 в покривалі до ліфта. Він спускався ліфтом, ОСОБА_25 по сходах. Винесли потерпілого на пустир. Покривало викинули в смітник, хто саме викидав покривало, не пам`ятає. Повернулися з ОСОБА_23 до квартири ОСОБА_26 , не прибирали, випили по 100 грам, він намагався розбудити ОСОБА_21 , але не зміг, пішов додому. Після того, як винесли ОСОБА_24 , автомобіль ніхто не заводив. Матір ОСОБА_23 він не бачив, вона в той вечір не заходила. Підтвердив, що відомості, викладені в протоколі в т.2 на а.п. 79 правда. Його затримали в тому ж одязі, що він був у вечір події. Обшук в його квартирі проводили рано, близько 8 год, шукали кросівки, одяг. Другий раз обшук проводився після 17 год в той же день. Не знає нічого про куртку і кому вона належить. Лопату не бачив. Він був одягнений в чорних джинсах, чорна куртка та ботінки. В судових дебатах обвинувачений вказав, що наніс три удари долонею Шкурецькому, тому не вбачає своєї вини.

Колегія суддів зазначає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_27 є його правом та способом захисту, при цьому, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, його показання є непослідовними та змінювалися протягом кримінального провадження, оскільки спочатку обвинувачений зазначав, що наніс ОСОБА_11 декілька ударів плиткою в область обличчя, згодом стверджував, що вдарив плиткою лише один раз, а під час судових дебатів повідомив, що завдавав ударів потерпілому в обличчя виключно долонею. У зв`язку з цим апеляційний суд критично оцінює такі показання та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв їх до уваги, оскільки вони не узгоджуються та спростовуються сукупністю доказів у даному кримінальному провадженні, які були належним чином досліджені й оцінені судом.

Так, потерпіла ОСОБА_10 під час судового розгляду суду дала показання, що потерпілий ОСОБА_11 доводився їй співмешканцем, з яким вона проживала однією сім`єю близько чотирьох з половиною років, без реєстрації шлюбу. З обвинуваченим не знайома. 26 березня 2023 ОСОБА_24 приїхав з ОСОБА_28 на базар, де йому вручили повістку до військомату. 27.03.2023 чоловік клав плитку в неї дома, вони посварилися через те, що він був випивший. Він нагнівався і сказав, що їде до мами. Ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було. До ОСОБА_23 пішов, бо якось двічі там ночував. Був одягнений в коричневу шкіряну куртку, джинси, чорну флісову кофту та ботінки кросівки. Знайшли його в тому ж одязі. Їй відомо, що у ОСОБА_24 була розбита голова, були ушкодження на обличчі. Він при собі мав гаманець, в якому було гривень 150, телефон самсунг, пляшка горілки, вона дала йому з собою піцу. Після події бачила, що у чоловіка на лівому оці блакитний синець, розсічена розрубана голова 12 см. З ОСОБА_24 у них були дуже гарні відносини, вони любили один одного. Просить призначити обвинуваченому максимальне покарання та задовольнити її цивільний позов, оскільки їй нанесена моральна шкода, також вона понесла витрати на купівлю пам`ятника.

Потерпілий ОСОБА_12 в суді повідомив, що з обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_11 мав дружні відносини. Точної дати події не пам`ятає, здається в лютому 2023 року, близько 19 год він повернувся з роботи додому. Дома був його брат, ОСОБА_24 і мама. Десь о 19.30 год до нього зайшов ОСОБА_29 , їхній сусід та знайомий обвинуваченого, поговорив з мамою, попросив знайти їм поїсти, дав гроші на закуску. Він по закуску не ходив. Близько 19.45 год він спустився до ОСОБА_21 в квартирну, там був обвинувачений. Вони втрьох грали в карти приблизно півтори години, ОСОБА_21 з ОСОБА_27 допили півторачку горілки. ОСОБА_26 згадав, що ОСОБА_24 у нього вдома. Десь о 21.15 год він, ОСОБА_21 та ОСОБА_27 піднялися до нього додому. ОСОБА_29 виганяв ОСОБА_24 з квартири його матері, щоб той там не ночував, запросив потерпілого переночувати у нього. З розмови між обвинуваченим та потерпілим він зрозумів, що вони не знайомі. Вони спустилися всі до ОСОБА_21 в квартиру на 4 поверх. Зайшли в квартиру, сіли в кухні, потерпілий ОСОБА_24 дістав піцу, у ОСОБА_21 була пляшка. Обвинувачений говорив до ОСОБА_24 , що він нібито їздив на його машині кудись з ОСОБА_30 . ОСОБА_31 це колишня ОСОБА_27 . Зайшла мова за якусь поїздку з Шкурецьким, він заперечував. Почали сваритися з обвинуваченим, та виражатися нецензурною лайкою. Потерпілий матом висловився в адресу ОСОБА_27 , останній почав бити ОСОБА_24 руками в обличчя, перший удар правою рукою ляпас, а потім коліном в голову двічі, з кулака три удара в голову. Шкурецький, сидячи на дивані, звалився вліво на плитку. ОСОБА_27 стояв над Шкурецьким і казав «чекаю вибачень». Обвинувачений, коли набридло бити потерпілого, взяв ножа і сказав «може йому ногу вспороти». Забрав ножа у ОСОБА_27 та вийшов до туалету. Заспокоював ОСОБА_27 , брав його за руку, той сів за столик, закурив і сказав, що усвідомлює, що зробив. ОСОБА_21 пішов спати ще до бійки. На кухні біля дивану зліва лежала плитка, він почув звук удару плиткою. Коли повернувся з туалету, побачив розбиту плитку і частину плитки в руках обвинуваченого. Шкурецький сидів з розбитою головою, з голови потерпілого пішла кров. Обвинувачений ще декілька раз вдарив з кулака Шкурецького. Він не зупиняв Мельника, бо у нього був шок. Обвинувачений казав «зараз я приведу тебе в порядок», бив потерпілого руками і ногами. Він відкрив двері, щоб вивести потерпілого з хати, обвинувачений взяв лопату, став кричати і плоскою стороною лопати вдарив ОСОБА_24 по спині, після чого той впав. Обвинувачений, сидячи навпочіпки над потерпілим, сказав «куди йдеш? Я не дозволяв. Ти нікуди не йдеш» і зачинив двері квартири на ключ, який кинув собі у задній карман штанів. Мельник йому погрожував «не лізь, бо тобі буде хуже». Він намагався заспокоїти обвинуваченого, однак той відштовхнув його в груди руків`ям лопати. Потім ОСОБА_21 заспокоював обвинуваченого, бо той хотів забрати телефон через те, що стіни в крові. Телефон самсунг, в чорному чохлі, карта лайфсел. Обвинувачений витягнув телефон і поклав його на кухні. На стінах була кров. У Шкурецького було розбите синє око і побите обличчя. До бійки на Шкурецькому тілесних ушкоджень не було. Вони сиділи спілкувалися, обвинувачений ще декілька разів вдарив потерпілого по животі, коли той лежав. Він намагався підняти ОСОБА_24 , однак ОСОБА_27 його штовхнув, пішов взяв цеглину під ванною в квартирі ОСОБА_21 і погрожував, що вдарить ОСОБА_24 . Його відштовхнув, що він відлетів у кухню. В цей момент він почув глухі удари, після чого, обвинувачений повернувся на кухню, посидів. Шкурецький почав сопіти, ОСОБА_27 сказав «дивись, ще живий», взяв удавку (повідок) на кухні за батареєю і почав душити ОСОБА_24 . Він бачив, як ОСОБА_27 брав повідок в руки і пішов у коридор до потерпілого. Що саме ОСОБА_27 там робив з повідком, не бачив. Після цього потерпілий більше звуків не видавав. Прийшов ОСОБА_21 , він був дуже п`яний, і ОСОБА_27 перед ним хизувався, що може вбити людину. Обвинувачений взяв ключі від машини, які лежали на лавці в прихожій, сказав, що треба вивезти труп. Йому пригрозив «якщо не будеш допомагати з тобою буде те саме». Обвинувачений взяв покривало, яке лежало на дивані на кухні, точно не пам`ятає, замотав ОСОБА_24 і на ліфті спустили. До ліфта витягували труп він і обвинувачений. Їх ніхто не бачив, ніхто не виходив. В ліфті поїхав обвинувачений з тілом потерпілого, він пішов сходами. Він був у шокованому стані, тому нічого не розумів. Спустили тіло вниз до сходинок і обвинувачений поволік тіло до машини ОСОБА_32 , біла п`ятірка. Хотів, щоб я допоміг у багажник загрузити. Чому не погрузили труп в машину не пам`ятає. Обвинувачений поволік тіло потерпілого до стройки, метрів 50 від будинку. ОСОБА_27 повернувся за автомобілем і сказав допомогти йому погрузити в багажник і вивезти тіло на очисні. Він стояв біля під`їзду і дивився, ОСОБА_27 покликав його і двічі вдарив, погрожуючи, що з ним зробить те саме. Обвинувачений сів за кермо, разів 2 в`їхав у гараж, під`їхав до тіла, він же підійшов до нього. ОСОБА_27 подивився на тіло потерпілого, сказав «все, їдемо звідси», вони разом сіли в авто і обвинувачений почав їхати в сторону ОСОБА_33 до гаражів, на поворотах в`їхав у камені, сказав «я нецензурне слово (тікаю), в`їхав у камінець, зупинився і сказав «що я зробив». Він сказав ОСОБА_27 , щоб той пересів, сам сів за кермо і поставив машину назад у двір. Колос забрав машину, прийшов додому і розповів брату про те, що сталося. Близько 9 год ранку до нього прийшли працівники поліції, яким він все розповів. Він не телефонував в поліцію сам, оскільки обвинувачений йому погрожував. ОСОБА_26 , здається не бив ОСОБА_24 . Всі тілесні ушкодження наносив обвинувачений руками, ногами, плиткою, лопатою, душив. Шкурецький був випивший, мав хорошу тілобудову, ОСОБА_26 і ОСОБА_27 теж були випивші. Події відбувалися в присутності 4 чоловік, в квартиру ніхто не заходив. Його мама стукала у двері двічі. Один раз ОСОБА_27 відкрив двері його матері, штовхнув її і сказав, щоб та йшла звідси. ОСОБА_27 увесь час був присутній. ОСОБА_21 каже, що нічого не пам`ятає. Він раніше приходив до ОСОБА_26 . На той момент йому було 18 років, Шкурецькому 29 років, ОСОБА_27 приблизно 30-32 роки, ОСОБА_21 29, він був в шокованому стані. Покривало було в ОСОБА_21 на дивані на кухні, там спить собака. Він мив кров на кухні, бо обвинувачений сказав йому витерти, щоб той не ходив по крові. Він в кров не вимастився, лише кросівки були в крові. ОСОБА_27 з хати нікуди не виходив.

З показань свідка ОСОБА_13 слідує, що обвинувачений ОСОБА_27 є його другом, з потерпілим ОСОБА_23 має товариські відносини, ОСОБА_24 майже не знав, не мав з ним ніяких відносин. Точної дати події він не пам`ятає, приблизно дев`ять місяців тому, вони з ОСОБА_34 , ОСОБА_27 і померлим дуже сильно випивали. Спочатку пили в нього дома з ОСОБА_27 вдвох, почали пити приблизно в обід, пили дуже багато горілки. Потім підключився ОСОБА_23 , його мати до них заходила. Шкурецький був у ОСОБА_23 вдома. Вони з ОСОБА_27 піднялися до ОСОБА_23 на 9 поверх, запросити його маму до них, тому що він дружив з мамою ОСОБА_23 . Загиблий пішов з ними. ОСОБА_31 мама ОСОБА_23 заходила до них, однак з ними не випивала. Поки відпочивали між ОСОБА_27 та ОСОБА_24 конфлікту не було. Він пішов спати, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Хлопці сиділи на кухні відпочивали, що вони робили, йому не відомо. Чи був конфлікт між обвинуваченим і потерпілим ОСОБА_24 під час того, як він спав, сказати не може. Якщо він спить, то конкретно спить, нічого не чує. На наступний день його розбудили працівники поліції, стягували його за ноги, вхідні двері його квартири були відчинені. Його вивели в коридор квартири, там була калюжа крові, на стінах та стелі купа крові. Забрали його і ОСОБА_35 в СІЗО. В той день всі вживали алкоголь, за ОСОБА_36 стверджувати не може. Колос ОСОБА_25 , здається, не вживав, точно сказати не може. Від працівників поліції дізнався, що біля його гаража знайшли покійного. На його руці були тілесні ушкодження, бо перед цим він упав. В квартирі була лопата, яка належала хлопцеві, що робив у нього ремонт, він лопатою розмішував раствор. Плитка та цегла були по всій хаті. Після вбивства в квартирі нічого не зникло, до ОСОБА_37 він не піднімався. Чужий телефон він не знаходив. Покривало, в якому виносили ОСОБА_24 , не його. Пізніше, після події, був у ОСОБА_38 в квартирі, бачив свою куртку, яка була в крові. Чому куртка була там, не знає, ОСОБА_31 сказала, що взяла випрати. В день вбивства його жінка була в Києві на роботі. На дивані на кухні покривала не було.

Під час повторного допиту свідок ОСОБА_13 надав показання про те, що він знайомий з ОСОБА_39 . Якось вона була у нього вдома, сиділи балакали на кухні, ОСОБА_40 розповіла, що до неї подзвонила ОСОБА_41 в день вбивства, казала, що не знає, що робити, бо її ОСОБА_42 вбив людину лопатою, взяв дома одіяло, щоб винести тіло з хати. Він повідомив матері обвинуваченого ОСОБА_27 про те, що почув. Чому ОСОБА_43 прала його куртку, чому вона була в неї вдома, йому не відомо. Допускає, якщо він спав, ОСОБА_25 міг вдягнути його кросівки. ОСОБА_44 і ОСОБА_41 раніше працювали разом, ОСОБА_45 якось ночувала у ОСОБА_38 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що потерпілий ОСОБА_25 є її сином, ОСОБА_24 був чоловіком її подруги ОСОБА_10 , між ними були гарні відносини. 27.02.23 до неї зателефонував ОСОБА_24 і попросився переночувати. Коли він приїхав, вона поклала його спати, бо він був сильно п`яний, сама пішла по цигарки. Через півтори години вона повернулася до дому, його вже не було. Близько 22.30 вона спускалася до квартири ОСОБА_26 , запитати, де її син. Перший раз спустилася, їй ніхто не відчинив. Вдруге коли прийшла, двері їй відчинив ОСОБА_27 і відштовхнув її аж до ліфта. Він був п`яний, можливо не лише горілка, очі у нього були скляні, великі, він послав її матом, штовхнув і на її запитання «де ОСОБА_25 ?» відповів «зараз буде дома». Пізніше вона дізналася, що ОСОБА_24 теж був у ОСОБА_26 . Що там відбувалося, їй не відомо. Після чого вона пішла до дому і більше туди не поверталася. Залишила вхідні двері відкритими. Проснулася, коли прийшов ОСОБА_25 , запитала, чому він так довго, він сказав, що грали в карти. ОСОБА_25 їй нічого не розказував. Теща ОСОБА_26 принесла їй куртку ОСОБА_21 через день попрати. Через день два вона побачила, що куртка в крові, занесла назад. Куртку віддала ОСОБА_21 при тещі. В її квартирі теж проводили обшук. Покривала її всі дома, нічого не зникло. У ОСОБА_26 бачила раніше покривало на диванчику на кухні, де спала собака.

Під час перехресного допиту свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_16 , свідок ОСОБА_14 зазначила, що у ОСОБА_47 є підстави її оговорювати, оскільки декілька років тому її син облив фарбою двері ОСОБА_47 . Литвин ОСОБА_48 знає, працювали колись разом, близько місяця ОСОБА_49 жила у неї, потім у ОСОБА_26 , а потім пропала десь. В день вбивства вона не телефонувала до ОСОБА_49 , бо не мала її номера телефона. Говорила про подію зі своєю матір`ю в день. ОСОБА_49 сказала, що вона їй дзвонила, бо можливо їй давали гроші. Куртку ОСОБА_26 їй дала ОСОБА_50 , яка попросила випрати цю куртку. В якому покривалі виносили ОСОБА_24 , їй не відомо. Вона нікому не телефонувала в день убивства, навіть жінці ОСОБА_24 . Волощук була присутня на 4 поверсі з працівниками поліції. Коли знайшли тіло вони стояли в під`їзді розмовляли. Через півгодини ОСОБА_50 принесла їй куртку перестірати. Ілля до ОСОБА_24 ставився нормально, жартували разом. Потерпілий ОСОБА_24 мав при собі пакет з піцою та горілкою. ОСОБА_25 насильства в сім`ї ніколи не вчиняв, а вона над ним вчиняла. Після вбивства син прийшов сам, вона спала. Менший син казав, що ОСОБА_25 прийшов пригнічений. Вона запитала, що сталося, він сказав зранку поговоримо. Вона стукала в двері до квартири ОСОБА_26 в день події, але не заходила туди, стояла в під`їзді за порогом. В той день вона була в стані легкого сп`яніння. З ОСОБА_51 вона розмовляла, коли його працівники поліції відпустили, він казав, що ОСОБА_52 вбивав, а його не випускав додому.

Свідок ОСОБА_53 в суді першої інстанції дала показання, що обвинувачений є її сином, мають нормальні стосунки. З потерпілими вона не знайома. 28.03.2023 їй зателефонували і повідомили, що біля її дому багато поліції. Вона подзвонила синовому товаришу, той сказав, що все нормально. Знайома сказала, що ОСОБА_54 привезли в наручниках, в хаті провели обшук. О 18.00 працівники поліції приїхали до неї, забрали, зачитали багато всього, провели обшук. Під час обшуку вилучили телефон і брюки. ОСОБА_52 ходив до ОСОБА_21 , бо проживав сам. На той момент телефон у нього погано працював. 27.03.2023, після обіду, ОСОБА_52 взяв у чоловіка 100 доларів. Її син спокійний, має хороший характер, коли нашкодить, то вона може дати йому по шиї. Коли він вип`є, добріший стає. ОСОБА_55 не знав. ОСОБА_56 колишня дружина з села Малосілки, казали люди, що вона товаришувала зі ОСОБА_24 . У 2023 році синова колишня дружина вийшла заміж, їхній дочці 8 років. Років три, як вони з сином розійшлися і не проживають.

Під час повторного допиту свідок ОСОБА_53 суду засвідчила, що 13.04.2025 їй зателефонував ОСОБА_21 і повідомив, що в нього є людина, яка знає обставини справи. ОСОБА_49 їй сказала, що ОСОБА_57 їй повідомила про те, що її син ОСОБА_25 вбив людину лопатою. Вони зустрілися з ОСОБА_58 21.04.2025 і та розповіла, що ОСОБА_43 в телефонній розмові сказала, що її син вбив лопатою людину, вона плакала і питала поради, що робити.

Свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції пояснила, що з обвинуваченим вона знайома, ніяких відносин між ними немає. Потерпілий ОСОБА_59 її сусід, відносин ніяких не мають. Точної дати події вона не пам`ятає. В той вечір чула тільки стуки в двері, до сусіда ОСОБА_26 , який проживає в квартирі через стіну. Близько 22 год вечора зі сторони квартири ОСОБА_26 почалися стуки, щось гупало, ніби падало. Вона вийшла зі своєї квартири, попросити тихіше себе вести, побачила дуже п`яну ОСОБА_60 , яка стукала в двері і їй відчинив її син ОСОБА_25 . Вона до ОСОБА_61 сказала чи можна тихіше, він відповів «Ок». Однак стуки продовжувалися десь до першої години ночі. Чула, як заводився автомобіль ОСОБА_21 , який стояв під її балоном. Обвинуваченого в той день вона там не бачила. Зранку вона дізналася про вбивство. Труп лежав у неї під балконом.

Під час перехресного допиту свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_16 , свідок ОСОБА_62 пояснила, що підстав оговорювати ОСОБА_63 в неї немає, він дійсно 5-6 років тому облив їй двері фарбою, чому так зробив, не відомо. В день вбивства вона почула грохот, підійшла до дверей і побачила, як ОСОБА_64 стукала в двері ОСОБА_26 , їй відчинили і вона увійшла. Бачила, як одна нога ОСОБА_65 була в під`їзді, а інша в хаті, бачила руку з квартири. Квартира ОСОБА_21 знаходиться по одній стороні з її квартирою. В під`їзді було темно, в коридорі квартири горіло світло. Як тільки в квартирі ОСОБА_26 двері відкрилися, вона свої одразу зачинила. Чи зачинилися двері після того, як ОСОБА_64 переступила поріг квартири ОСОБА_21 , вона не бачила.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дала показання про те, що обвинувачений дружить з її зятем ОСОБА_13 , ОСОБА_66 є сином її знайомої. Дати події вона не пам`ятає. Їй зателефонувала дочка та повідомила, що у них вдома сталося вбивство. Її запросили бути понятою, вона бачила кров, допитували її зятя, вилучали лопату. Понятою була тільки при огляді в квартирі ОСОБА_26 , ставила підписи в документах. Також вона була дома у ОСОБА_67 , піднімалася до неї на верх, там нічого не підписувала. Підтвердила, що в протоколі на а.с. 214 стоїть її підпис. Коли оглядали труп вона теж була. З квартири зятя куртку вона не виносила. В перший день огляду куртки не було. Куртку зятя сказала ОСОБА_38 , щоб та попрала. Оля помила стіни та поли, де була кров в квартирі ОСОБА_26 . Коли повторно приїхала поліція, куртка лежала на плитці, перший раз її не було. Покривало вона не бачила. Як в другий раз вона прийшла до квартири ОСОБА_26 , вже було прибрано і стіни помиті.

Свідок ОСОБА_68 , старша слідча СВ Бердичівського РВП, показала, що вона була включена до складу слідчо оперативної групи і виїхала на виклик, проводила огляд місця події в квартирі. Під час проведення слідчої дії був присутній експерт з Житомирського НДКЦ, працівники поліції, та інші учасники, що зазначені в протоколі. Наявність слідів пальців рук на місці події не перевірялося, оскільки не було необхідних засобів. Вона проводила першочергову слідчу дію.

Свідок ОСОБА_69 інспектор режимно секретного сектору Бердичівського РВП, суду пояснила, що приймала участь у слідчих діях: невідкладний обшук, огляд місця події, де виявлений труп. Через плинність часу деталей події не пам`ятає. Вона залучала понятих, хто вони і як їх прізвища не пам`ятає. Поняті дійсно були присутні під час слідчих дій, завжди були біля неї, коли проводили огляд трупа, поняті також були поруч. Обшук в помешканні обвинуваченого проводився невідкладний, на підставі КПК. Наступного дня обшук було легалізовано Бердичівським міськрайонним судом. На момент проведення обшуку ухвали суду не було. Метою невідкладного обшуку було знайти знаряддя злочину, одяг або інші речі. Під час обшуку вилучили окривавлені джинси. Власнику будинку залишена копія протоколу обшуку. Не пам`ятає чи надходили зауваження до протоколу.

З показань свідка ОСОБА_70 вбачається, що обвинувачений є її другом, потерпілий ОСОБА_23 сусід, потерпілого ОСОБА_24 вона не знала. В день вбивства вона перебувала в Києві на роботі. Повідомила, що їй відома ОСОБА_71 , вони подруги з ОСОБА_72 . З ОСОБА_49 вперше побачилися в цьому році. В квітні 2025 року, перед ОСОБА_73 , стало відомо, що ОСОБА_25 вбив людину. Вона чула особисто, як ОСОБА_45 про це розповідала їй та ОСОБА_74 . ОСОБА_45 сказала, що можливо вбив не ОСОБА_52 , оскільки ОСОБА_31 їй ( ОСОБА_75 ) вночі подзвонила і сказала, що ОСОБА_42 вбив людину. Вони повідомили цю інформацію матері обвинуваченого. Жовтого покривала у них дома не було, нібито таке покривало було у ОСОБА_65 , хоча особисто вона не бачила. ОСОБА_76 була в крові, ОСОБА_31 замивала кров на стінах.

Свідок ОСОБА_77 суду дала покази про те, що з обвинуваченим вона раніше бачилася в компанії, ОСОБА_59 є сином її знайомої, ОСОБА_24 особисто не знала, з ОСОБА_78 і його дружиною знайома, з ОСОБА_72 колись працювали разом. За тиждень до ОСОБА_79 у 2025 році вона бачилася з ОСОБА_13 , вони були вдвох, обговорювали вбивство, яке сталося в квартирі ОСОБА_21 . ОСОБА_21 тоді просто спав, коли прокинувся, бачив, як ОСОБА_31 мила все, в крові все було до стелі. ОСОБА_26 подзвонив мамі ОСОБА_27 , вона поговорила з нею по телефону та розповіла про те, що їй посеред ночі подзвонила ОСОБА_31 , вони замивали сліди, вона так зрозуміла. ОСОБА_31 їй повідомила, що її ОСОБА_42 вбив людину лопатою по голові в квартирі ОСОБА_21 . Потім тіло винесли, вона припустила, що виносили труп ОСОБА_31 і її син, бо ОСОБА_23 сказала, що винесли. Мельника в хаті не було, він був п`яний під плотом, так їй розповідали. ОСОБА_31 ніяких порад у неї не просила. Після вбивства бачила ОСОБА_80 на роботі у 2024 році, але подією не цікавилася, бо забула про неї. Свідком події особисто вона не була, впевнена, що в ту ніч, близько 4 5 ранку, їй дзвонила саме ОСОБА_23 , однак, що вона їй точно казала, дослівно не пам`ятає, вона була спросоння. Коли ОСОБА_31 їй телефонувала, вже була на місці поліція. Вона не запитувала чи поліція була, зробила свої висновки. Була шокована і сприйняла інформацію по своєму. ОСОБА_31 сказала, що вони попросили ОСОБА_27 взяти вину на себе, бо ОСОБА_81 неповнолітній був і навчався. Мельник на пропозицію погодився.

Крім того, в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК України суд першої інстанції обґрунтовано поклав сукупність письмових доказів кримінального провадження, зокрема дані:

- протоколу огляду місця події від 28.03.2023 року, згідно якого ст.слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП ОСОБА_82 було оглянуто під`їзд будинку АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_83 та зафіксовано загальний вигляд будинку, під`їзду, загальний вигляд плям речовини бурого кольору, загальний вигляд входу до ліфта та плями речовини бурого кольору, виявлені плями речовини бурого кольору на вхідних дверях та на підлозі в коридорі квартири. Зафіксовано загальний вигляд приміщення спальні, ванної кімнати, кухні, де також виявлено плями речовини бурого кольору на плитці та стінах, виявлено лопату, на якій наявні плями речовини бурого кольору. Зафіксовано загальний вигляд стола, пакет з документами, на ім`я ОСОБА_11 (а.п.184-203 т.1);

- протоколу огляду місця події від 28.03.2023 року, відповідно до якого в секційній залі, що розташована в приміщенні моргу Бердичівської ЦМЛ, оглянуто труп ОСОБА_11 , зафіксовано його загальний вигляд, детальний вигляд тілесних ушкоджень на голові та тілі потерпілого, одяг (а.п.205-213 т.1);

- дані протоколу огляду місця події від 28.03.2023 року, відповідно до якого ст.слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП ОСОБА_69 , в присутності понятих, було оглянуто територію біля будинку АДРЕСА_3 та зафіксовано загальний вигляд ділянки місцевості, загальний вигляд трупа ОСОБА_11 , детальний вигляд виявлених тілесних ушкоджень на трупі, зафіксовано слід, гаманець, сміттєві баки, виявлено в смітнику покривало з плямами речовини бурого кольору (а.п.219-230 т.1);

- висновку експерта №79 від 11.05.2023 року, відповідно до якого за результатами проведення судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала від стиснення тканини головного мозку, внаслідок перелому кісток склепіння черепа, що підтверджується наявністю перелому кісток склепіння черепа, крововиливами під оболонки головного мозку, темна рідка кров в порожнинах серця і великих судин, різке венозне повнокров`я внутрішніх органів, даними судово-гістологічної експертизи: крововиливи під м`які оболонки правої тім`яної долі головного мозку без клітинної реакції (в межах препаратів), дрібно вогнищеві крововиливи в речовині правої тім`яної долі головного мозку з пошкодженням мозкової тканини, набряк головного мозку, токсіко гіпоксічна енцефалопатія. Смерть настала в межах 10 12 год до початку дослідження тіла. Тілесні ушкодження у вигляді ран, на голові, переломів кісток склепіння черепа, спричинені від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею (не виключно кафельною плиткою), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та мають прямий причинний зв`язок зі смертю. При судово медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на тілі. Спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) (руками, ногами тощо). Відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, та в причинному зв`язку зі смертю не перебувають. Кров трупа відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні тіла потерпілого будь яких захворювань, які б могли вплинути на настання смерті, не виявлено. В крові трупа ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт у концентрації 4,06 %о, що за життя б відповідало б тяжкому алкогольному сп`янінню (а.п.231- 233 т.1);

- висновку експерта №105 від 29.03.2023 року судово-медичної експертизи, згідно з яким у ОСОБА_9 будь яких видимих тілесних ушкоджень на тілі не виявлено (а.п.234 т.1);

- висновку експерта № 104 від 29.03.2023року судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_12 будь яких видимих тілесних ушкоджень на тілі не виявлено (а.п.235 т.1);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2023 року з оптичним диском до нього, за участю свідка ОСОБА_12 , під час проведення якого останній розказав та показав, яким чином, чим та де обвинувачений ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_11 по голові та по тулубу (а.п.238-256 т.1, а.п.1 т.2);

- протоколу обшуку від 28.03.2023 року з оптичним носієм до нього, відповідно до якого слідчим СВ Бердичівського РВП ОСОБА_84 , в присутності ОСОБА_85 та за участі понятих, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку виявлено та вилучено джинси чоловічі 27 розміру темно синього кольору в речовині бурого кольору та мобільний телефон марки «Huawei» (а.п.4-13 т.2);

- протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 затримано 28.03.2023 о 09 год 09 хв за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 в останнього виявлено плями речовини бурого кольору на передній поверхні куртки; плями речовини бурого кольору на правому рукаві, на передній поверхні кофти чорного кольору, які було вилучено до Бердичівського РВП (а.п.14-15 т.2);

- висновку експерта №553 від 05.04.2023 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,64%о (грам/літр). Не виявлені: метиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (а.п.31- т.2);

- висновку експерта №359 від 30.03.2023 року, згідно до якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи А ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.п.32 т.2);

- висновку експерта №552 від 05.04.2023 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,85%о (грам/літр). Не виявлені: метиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (а.п.33 т.2);

- висновку експерта №357 від 30.03.2023 року, згідно з яким кров ОСОБА_13 відноситься до групи В ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВО (а.п.34 т.2);

- висновку експерта №554 від 05.04.2023 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_12 не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (а.п.35 т.2);

- висновку експерта №358 від 30.03.2023 року, за яким кров ОСОБА_12 відноситься до групи А ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.п.36 т.2);

- висновку експерта №392 від 18.04.2023 року, відповідно до якого кров гр-на ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров гр-на ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров гр-на ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У досліджуваних вирізках із марлевого тампону, об.№1, знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. №1 виявлено антиген Н. Оскільки, для дослідження не доставлено контроль предмету-носія до вищезазначеного об?єкту, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампону-змиву з кров?ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об. № 1 може походити від особи (осіб), організм у якої властивий антиген Н, такою особою може бути і гр-н ОСОБА_11 (а.п.37-39 т.2);

-висновку експерта №389 від 19.04.2023 року, відповідно до якого у вирізці із фрагмента паперу об. №1 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об. №1 виявлений антиген Н. Походження даного антигена в об. №1 можливе за рахунок крові будь-якої особи організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути ОСОБА_11 (а.п.40-42 т.2);

- висновку експерта №393 від 19.04.2023 року, відповідно до якого у досліджуваних вирізках із марлевого тампону, об. №1, знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об.№1 виявлено антиген Н. Оскільки, для дослідження не доставлено контроль предмету-носія до вищезазначеного об?єкту, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампону-змиву з кров?ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об. №1 може походити від особи (осіб), організму якої властивий антиген Н, такою особою може бути і гр-н ОСОБА_11 (а.п.43-45 т.2);

- висновку експерта №388 від 19.04.2023 року, згідно з яким у вирізці із марлевого тампона об.№1 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1 виявлений антиген Н. Так як контрольний змив предмета-носія (змив з ділянки, що знаходилась у безпосередній близькості від плями крові) у відділення не доставлений, то конкретно висловитись про походження крові в об.№1 неможливо. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об.№1 може походити від особи, організму якої властивий антиген Н, такою особою може бути і ОСОБА_11 (а.п.46-48 т.2);

- висновку експерта №386 від 25.04.2023 року, відповідно до якого у змивах з поліетиленової плівки, об.№1-4, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1-4 виявлено антиген Н. Походження даного антигену в зазначених об?єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген Н в межах системи АВО. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_11 , оскільки йому властивий антиген Н (а.п.49-51 т.2);

- висновку експерта №390 від 19.04.2023 року, відповідно до якого у вирізці із марлевого тампона об.№2 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№2 виявлений антиген Н. Так як контрольний змив предмета-носія (змив з ділянки, що знаходилась у безпосередній близькості від плями крові) у відділення не доставлений, то конкретно висловитись про походження крові в об.№2 неможливо. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об.№2 може походити від особа, організму якої властивий антиген Н, такою особою може бути і ОСОБА_11 . У вирізці із марлевого тампона об.№ 1 слідів крові не виявлено (а.п.52-54 т.2);

- висновку експерта №384 від 25.04.2023 року, відповідно до якого у змивах з куртки, об.№1,6, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1,6 виявлено антиген Н. Походження даного антигену в зазначених об?єктах можливе за рахунок крові будь - якої особи, організму якої властивий антиген Н в межах системи АВО. Такою особою може бути і потерпілий ОСОБА_11 , оскільки йому властивий антиген Н. У змивах з куртки, об.№2-5, слідів крові не виявлено (а.п.59-61 т.2);

- висновку експерта №382 від 19.04.2023 року, відповідно до якого у вирізках із кофти об.№1-2, із флісової кофти об.№3-5 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1 виявлений антиген Н. Походження даного антигена в об.№1 можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути ОСОБА_11 . При серологічному дослідженні в об.№2-5 групова належність крові невстановлена через невиявлення групових антигенів (а.п.62-64 т.2);

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.03.2023 року, згідно з якою ОСОБА_12 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який близько 00 год 30 хв 28.03.2023 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 погрожував вбивством та змусив винести труп ОСОБА_11 з приміщення квартири (а.п.72 т.2);

- актом спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування від 02.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 примусового лікування не потребує (а.п.73 т.2);

- висновку судово психіатричного експерта №218-2023 від 02.05.2023 року, відповідно до якого ??? ОСОБА_9 , 1990 р.н., в період вчинення інкримінованого йому злочину виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації (F10.71 МКХ-10). ОСОБА_9 в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. На даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації (F10.71 MКХ-10). ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.п.74-75 т.2);

- висновку судово медичної експертизи по факту спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 №170 від 25.05.2023 року, відповідно до якого смерть настала від стискання тканини головного мозку, внаслідок перелому кісток склепіння черепа, що підтверджується наявністю перелому кісток склепіння черепа, крововиливами під оболонки головного мозку, темна рідка кров в порожнинах серця і великих судин, різке венозне повнокров?я внутрішніх органів, даними судово - гістологічної експертизи: крововиливи під м?які оболонки правої тім?яної долі головного мозку без клітинної реакції (в межах препаратів), дрібно вогнищеві крововиливи в речовині правої тім?яної долі головного мозку з пошкодженням мозкової тканини, набряк головного мозку, токсико - гіпоксична енцефалопатія. Експерт вважає, що смерть настала в межах 10-12 год до початку дослідження тіла в секційній залі. Тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лоба зліва, перелому кісток склепіння черепа спричинені від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (не виключно кафельною плиткою), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та мають прямий причинний зв`язок зі смертю. Тілесні ушкодження у вигляді ран, крововиливів на голові, саден на спині спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) (руками, ногами, лопатою, цеглою тощо). Відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не перебувають. Враховуючи дані дослідження трупа, гістологічного дослідження, експерт вважає, що вони були спричинені прижиттєво. Враховуючи дані дослідження трупа, гістологічного дослідження (крововиливи під м?які оболонки правої тім?яної долі головного мозку - без клітинної реакції (в межах препаратів), дрібно вогнищеві крововиливи в речовині правої тім?яної долі головно мозку з пошкодженням мозкової тканини, набряк головного мозку, токсикогіпоксична енцефалопатія), смерть настала в короткий проміжок часу (сек, хв). Місць прикладання сили було не менше шести. Послідовність їх спричинення визначити не представляється можливим, так як вони спричинені в короткий проміжок часу. Всі виявлені тілесні ушкодження спричинені з силою, достатньою для їх спричинення. Враховуючи дані дослідження трупа, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, експерт вважає, що потерпілий міг знаходитись в будь-якому положенні, доступному для їх спричинення. Взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення виявлених тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, доступним для їх спричинення з достатньою силою для їх утворення. Враховуючи локалізацію та характер виявлених тілесних ушкоджень, після їх спричинення виконувати будь-які самостійні дії малоймовірно. Окрім вище описаних тілесних ушкоджень, які могли виникнути до 27.03.2023 при дослідженні трупа не виявлено. Враховуючи локалізацію та характер виявлених тілесних ушкоджень, спричинення їх за обставин, вказаних в постанові, не виключається можливим. Кров трупа відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічною системою AB0. При дослідженні тіла потерпілого будь-яких захворювань, які б могли вплинути настання смерті, не виявлено. В крові від трупа ОСОБА_11 1982р.н. виявлено етиловий спирт у концентрації 4,06%о, що за життя б відповідало б тяжкому алкогольному сп`янінню. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені за обставин та в термін вказаних свідком ОСОБА_86 під час слідчого експерименту, не виключаєте можливим (а.п.76-77 т.2;

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_87 підтримав складені ним висновки № 79 від 11.05.2023 (судово медична експертиза трупа ОСОБА_11 ) та № 170 від 25.05.2023 (судово медична експертиза по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ). Зазначив, що по факту смерті Шкурецького проводив одну експертизу. В користуванні мав матеріали кримінального провадження та тіло потерпілого. Причина смерті зазначена у висновку, не виключено, що тілесні ушкодження були нанесені кафельною плиткою.

- протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 11.05.2023 року з оптичним носієм до нього, що здійснено на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 18.04.2023 року, відповідно до якого проведено «Аудіо -, відео контроль особи» стосовно ОСОБА_9 та встановлено наступну інформацію. В ході діалогу, на запитання ОСОБА_88 «кого ти пресанув», ОСОБА_9 відповідає «чєловєчка», «грали в картішки… і він сказав, що я «нецензурне слово», на що ОСОБА_9 сказав «ходи сюда дарагой». Під час розмови ОСОБА_9 вказує, що наносив потерпілому удари руками, ногами, їх було четверо в квартирі, «один вообще не приділах, в протоколі його вообще немає, другий плоский, владєлєц хати, де це проізошло, а я четвертий і закапалі». На запитання ОСОБА_88 «якщо ти не вимиїш підлогу, малий, то я тебе нецензурне слово, яке використане в розумінні «вб`ю»», це ти якоби таке йому сказав, да?», ОСОБА_9 відповів «да, може я і казав…». Мельник не заперечує, що міг нанести потерпілому Шкурецькому тяжкі тілесні ушкодження. Крім того, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив, що в протоколі на а.с. 79 зазначена правда (а.п.79-84 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22874-БД від 06.09.2023 року, відповідно до якого на наданому на дослідження фрагменті цегли (об?єкті № 1) виявлено кров людини, на фрагменті цегли (об?єкт № 2) виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки крові (об?єкт №1) та крові і клітин (об?єкт №2), виявлених на фрагменті цегли, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1 додатку 1. Генетичні ознаки крові (об?єкт №1) та крові і клітин (об?єкт №2), виявлених на фрагменті цегли, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об?єктах №№ 1, 2 та у зразку крові потерпілого ОСОБА_11 , складає 1,3 х 10 в -30 степені. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об?єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 7,67 х 10 в 29 степені осіб. Походження крові, виявленої в об?єкті № 1, та крові і клітин, виявлених в об?єкті № 2, від підозрюваного ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_89 виключається (а.п.127-135 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22840-БД від 06.09.2023 року, відповідно до якого на зовнішніх поверхнях наданих на дослідження куртки (об`єкти №№ 1.2, 1.3) та кофти (об`єкти №№ 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5) виявлено кров людини. На внутрішніх поверхнях наданої на дослідження куртки (об`єкти №№ 1.4, 1.5, 1.6) виявлено кров людини. На внутрішніх поверхнях наданої на дослідження куртки (об`єкти №№ 1.7, 1.8, 1.9) та кофти (об`єкти №№ 2.6, 2.7, 2.8) виявлено кров людини. На зовнішній поверхні куртки (об`єкт №1.1) крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки крові, виявленої на внутрішніх поверхнях куртки (об?єкти №№ 1.4, 1.5, 1.6) та зовнішніх поверхнях кофти (об?єкти №№2.2, 2.3, 2.4, 2.5) та крові і клітин, виявлених на внутрішніх поверхнях куртки (об?єкти №№ 1.7, 1.8, 1.9) та кофти (об?єкти №№ 2.6, 2.7, 2.8), які наведено в таблицях результатів дослідження 1.1, 2.1 додатків 1, 2. Генетичні ознаки крові, виявленої на зовнішніх поверхнях куртки (об?єкти №№ 1.2, 1.3) та кофти (об?єкт№ 2.1) не встановлено, у зв?язку з недостатньою кількістю ДНК в даних об?єктах. Генетичні ознаки крові, виявленої на внутрішніх поверхнях куртки (об?єкти№№ 1.4, 1.5, 1.6) та зовнішніх поверхнях кофти (об?єкти№№ 2.2, 2.3, 2.4, 2.5) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об?єктах №№ 1.4, 1.5, 1.6, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 та у зразку крові потерпілого ОСОБА_11 , складає 1,3 х 10 у -30 степені. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об?єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 7,67 х 10 у 29 степені. Походження крові в об?єктах №№ 1.4, 1.5, 1.6, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 від підозрюваного ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_89 виключається. Генетичні ознаки крові і клітин, виявлених на внутрішніх поверхнях куртки (об?єкти №№ 1.7, 1.8, 1.9) та кофти (об?єкт № 2.6) є змішаними, збігаються між собою, та містять генетичні ознаки двох осіб: генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Походження крові і клітин в об?єктах №№ 1.7, 1.8, 1.9, 2.6 від свідка ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки крові і клітин, виявлених на внутрішніх поверхнях кофти (об?єкти №№ 2.7, 2.8) є змішаними, та придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Походження крові і клітин, генетичні ознаки яких домінують в об?єктах №№ 2.7, 2.8 від потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_89 виключається (а.п.138-150 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22867-БД від 06.09.2023 року, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин правої (об`єкт №1) та зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин лівої (об?єкт № 2) рук підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено кров людини та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1 додатку. Генетичні ознаки крові і клітин, виявлених в піднігтьовому вмісті правої (об?єкт №1) та лівої (об?єкт №2) рук підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є змішаними, збігаються між собою, та містять генетичні ознаки двох осіб: генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Походження крові і клітин виявлених в об?єктах №№ 1, 2, від свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається (а.п.153-162 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22870-БД від 06.09.2023 року, відповідно до якого на наданій на дослідження лопаті, а саме на робочій поверхні (об?єкт № 1) та поверхні держака (об?єкт№ 2) виявлено кров людини, на поверхні держака (об?єкт№ 3) виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки крові, виявленої на робочій поверхні (об?єкт № 1), поверхні держака (об?єкт № 2) лопати, та крові і клітин, виявлених на поверхні держака лопати (об?єкт № 3), які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1 додатку 1. Генетичні ознаки крові, виявленої на робочій поверхні (об?єкт № 1), поверхні держака (об?єкт № 2) лопати, та крові і клітин, виявлених на поверхні держака лопати (об?єкт № 3) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№ 1, 2, 3 та у зразку крові потерпілого ОСОБА_11 складає 1,3 х 10 в -30 степені. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об?єктах, трапляється не частіше ніж у 1 з 7,67 х 10 у 29 степені осіб. Походження крові виявленої в об?єктах №№ 1, 2, та крові і клітин, виявлених в об`єкті № 3, від підозрюваного ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_12 , виключається (а.п.165-172 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22856-БД від 21.09.2023 року, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин із правої (об?єкт № 1) та лівої (об?єкт № 2) рук потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено у таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин із правої (об?єкт № 1) та лівої (об?єкт № 2) рук потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Походження крові та клітин, виявлених у об?єктах №№ 1, 2, від підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається (а.п.175-183 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22851-БД від 22.09.2023, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті правої руки (об?єкт № 1) та лівої руки (об?єкт № 2) свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт № 1) та генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт № 2), які наведено в таблицях результатів дослідження 1.1, 2.1 додатків 1, 2. Генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки (об?єкт № 2) свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження клітин, виявлених в об`єкті № 2 від підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки (об?єкт № 1) свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками встановленими в об?єкті № 2, збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження клітин, генетичні ознаки, яких домінують в об?єкті № 1, від підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається (а.п.186-195 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22836-БД від 22.09.2023 року, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин із рук свідка ОСОБА_13 (об?єкт №1) виявлено кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин із рук свідка ОСОБА_13 (об?єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження крові та клітин, виявлених в об?єкті № 1, від підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається (а.п.198-205 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/22844-БД від 22.09.2023 року, відповідно до якого на кахельній плитці, наданій на дослідження, а саме: на лицевій поверхні кахельної плитки (об?єкти №№ 1, 2), та на зворотній поверхні кахельної плитки (об?єкти №№ 3, 4), виявлено кров людини і клітини з ядрами, та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено у таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на лицевій поверхні кахельної плитки (об?єкти №№ 1, 2), та на зворотній поверхні кахельної плитки (об?єкти №№ 3, 4), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об?єктах №№ 1-4 та у зразку крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1,3 х 10 у -30 степені. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об?єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 7,67 х 10у 29 степені осіб. Походження крові та клітин, виявлених у об?єктах №№ 1-4 від підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається (а.п.208-216 т.2);

- висновку експерта № СЕ 19-23/24032-БД від 05.09.2023 року, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об?єкт № 1), свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт№ 2) і зразка крові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 3), які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1. На наданих на дослідження джинсах: на зовнішніх поверхнях джинсів (об?єкти №№ 4.1-4.9) виявлена кров людини, на внутрішніх поверхнях джинсів (об?єкти №№ 4.10-4.12) виявлена кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки крові, виявленої на зовнішніх поверхнях джинсів (об?єкти №№ 4.1-4.4, 4.6-4.9), які збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт №3), та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об?єкт № 1), та свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об?єктах №№? 4.1-4.4, 4.6-4.9, та у зразку крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 3), складає 1,3 х 10 у -30 степені. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об?єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 7,67 х 10 у 29 степені осіб. Походження крові в об?єктах №№ 4.1-4.4, 4.6-4.9 від свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається. Встановлено генетичні ознаки крові і клітин, виявлених на внутрішніх поверхнях джинсів (об?єкти №№ 4.10-4.12), які збігаються між собою, є змішаними та містять генетичні ознаки двох осіб: генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1), та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 3), і не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт№2). Походження крові і клітин в об?єктах №№? 4.6-4.12 від свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається (а.п.219-235 т.2).

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про відсутність у кримінальному провадженні об`єктивних доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 та погрози вбивством ОСОБА_12 , коли були реальні підстави побоюватися здійснення таких погроз.

Апеляційний суд виходить з того, що докази, викладені у вироку суду першої інстанції та безпосередньо досліджені під час судового розгляду, є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності та системному взаємозв`язку достатніми для обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_9 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.129 КК України, а також доведеність його вини у їх вчиненні.

Доводи захисника про істотні розбіжності між показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими під час судового розгляду, та даними протоколу слідчого експерименту, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що зводяться до довільної оцінки доказів стороною захисту.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, показання ОСОБА_12 є послідовними у своїй суті та узгоджуються між собою щодо ключових обставин події, а саме: перебування обвинуваченого і потерпілого у квартирі, застосування ОСОБА_9 фізичного насильства до ОСОБА_11 шляхом нанесення численних ударів руками та ногами, а також із використанням підручних предметів кахельної плитки, лопати та цеглини, характеру спричинених тілесних ушкоджень, подальшої поведінки обвинуваченого після вчинення насильницьких дій та реальності погроз, висловлених ним на адресу ОСОБА_12 .

Ті обставини, що під час слідчого експерименту ОСОБА_12 повідомляв про виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим під час гри в карти, коли ОСОБА_11 почав стукати по столу, на що ОСОБА_9 звернув увагу та вступив з ним у словесну перепалку, яка переросла у фізичне протистояння, а під час судового розгляду свідок зазначив інші деталі словесного конфлікту, пов`язані з висловлюваннями обвинуваченого щодо нібито поїздки потерпілого на його автомобілі з колишньою співмешканкою обвинуваченого, не свідчать про істотні суперечності у його показаннях.

Як під час слідчого експерименту, так і під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_12 послідовно зазначав, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виникла словесна сварка, яка супроводжувалася взаємними образами та нецензурною лайкою, після чого ініціатором застосування фізичного насильства став обвинувачений, який почав наносити потерпілому удари руками в область обличчя, що в подальшому переросло у застосування більш інтенсивного фізичного насильства.

Таким чином, відмінності у викладенні окремих деталей словесної перепалки не впливають на встановлення суті події, оскільки як під час слідчого експерименту, так і під час допиту в судовому засіданні підтверджується наявність раптово виниклого конфлікту, його словесний характер, подальший перехід до фізичного насильства з боку обвинуваченого та спрямованість його дій щодо потерпілого, а наведені потерпілим ОСОБА_12 уточнення обставин конфлікту не містять істотних суперечностей та узгоджуються між собою

Крім того, слідчий експеримент проводився з метою перевірки та уточнення можливості спричинення тілесних ушкоджень за вказаних обставин, а не для встановлення мотиву злочину, що підтверджується і висновком експерта, відповідно до якого тілесні ушкодження могли бути спричинені за обставин, на які вказував потерпілий ОСОБА_12 .

Таким чином, наведені захисником твердження про наявність істотних суперечностей між показаннями потерпілого ОСОБА_12 під час судового розгляду та даними слідчого експерименту не знайшли свого підтвердження, а тому не дають підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_12 не був безпосереднім очевидцем події спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на вибірковому тлумаченні показань потерпілого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні детально та послідовно описав перебіг конфлікту, зазначивши, що був присутній у приміщенні квартири під час його розвитку, безпосередньо бачив початок застосування фізичного насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_9 до ОСОБА_11 , а саме нанесення ударів руками, ногами, у тому числі ударів у голову та тулуб потерпілого, після яких останній впав та зазнав видимих тілесних ушкоджень.

Те, що потерпілий ОСОБА_12 не у кожному епізоді бачив момент нанесення окремих ударів за допомогою підручних предметів кахельної плитки, лопати чи цеглини, не свідчить про відсутність у нього безпосереднього сприйняття події, оскільки він перебував у безпосередній близькості до місця події, чув характерні звуки ударів, бачив обвинуваченого з відповідними предметами в руках одразу після їх застосування, а також спостерігав наслідки таких дій у вигляді розбитої кахельної плитки, тілесних ушкоджень потерпілого та його безпорадного стану.

Крім того, ОСОБА_12 послідовно повідомляв, що намагався припинити насильницькі дії обвинуваченого, забирав у нього ніж, намагався вивести потерпілого з квартири, однак обвинувачений перешкоджав цьому, застосовував погрози та продовжував насильство, що свідчить про безперервність сприйняття свідком розвитку події у цілому.

Показання ОСОБА_12 , надані під час судового розгляду, у цій частині узгоджуються з його поясненнями, наданими під час слідчого експерименту, де він також зазначав, що обвинувачений наносив потерпілому удари руками, ногами та за допомогою підручних предметів, при цьому окремі удари він сприймав на слух, що є об`єктивно зумовленим обстановкою події та не спростовує самого факту їх нанесення.

Таким чином, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_12 не був безпосереднім очевидцем насильницьких дій обвинуваченого, є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують доведеності вини ОСОБА_9 , оскільки потерпілий безпосередньо сприймав розвиток події в цілому, а його показання у сукупності з іншими доказами є належними, допустимими та достовірними.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_12 нібито не міг відтворювати під час слідчого експерименту дії обвинуваченого із застосуванням кахельної плитки, лопати та цеглини, колегія суддів відхиляє. Як зазначалось вище, відтворення ОСОБА_12 під час слідчого експерименту дій із застосуванням підручних предметів здійснювалося на підставі сукупності безпосереднього сприйняття ним події, а саме: перебування у приміщенні під час конфлікту, чуття характерних звуків ударів, бачення обвинуваченого з відповідними предметами в руках, а також спостереження очевидних наслідків насильницьких дій одразу після їх вчинення.

Крім того, результати слідчого експерименту були оцінені судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами, зокрема висновками судово-медичної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює надання цьому доказу самостійного та вирішального значення.

Доводи захисника про те, що жоден зі свідків, окрім ОСОБА_12 , нібито не повідомив обставин, викладених у вироку суду, не свідчать про їх недоведеність, оскільки ґрунтуються на хибному уявленні про характер та спосіб доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до загальних засад кримінального процесу, доказування досить часто здійснюється на підставі сукупності як прямих, так і непрямих доказів, які в своїй взаємодії доповнюють один одного та формують цілісну і послідовну картину події. Відсутність у окремих свідків безпосереднього сприйняття моменту нанесення тілесних ушкоджень не нівелює доказового значення їхніх показань, якщо такі показання узгоджуються між собою, з іншими доказами у справі та логічно підтверджують перебіг подій до і після вчинення кримінального правопорушення.

Так, показання свідка ОСОБА_14 підтверджують перебування обвинуваченого в квартирі ОСОБА_13 , його стан сп`яніння та агресивну поведінку щодо свідка (нецензурна лайка, штовхання, відштовхування), а також факт, що потерпілий був у квартирі протягом цього часу. Вона не могла бачити безпосередньо конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_24 , проте її свідчення доповнюють загальну картину подій, допомагаючи встановити місце і обставини перебування осіб у квартирі під час інциденту.

Показання свідка ОСОБА_13 підтверджують, що обвинувачений та потерпілий перебували у його квартирі, разом вживали алкоголь, а також наявність у квартирі лопати, плитки та цегли, розкиданих по підлозі, і слідів крові. При цьому, оскільки ОСОБА_13 спав під час конфлікту, він не був безпосереднім очевидцем бійки між обвинуваченим та ОСОБА_24 , однак його свідчення допомагають встановити загальну обстановку, обставини перебування осіб у квартирі та наявність предметів, якими здійснювалося насильство.

Показання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 стосуються подій, які відбувалися безпосередньо до та після інкримінованого обвинуваченому діяння. Свідок ОСОБА_16 зазначила, що чула стуки та падіння предметів зі сторони квартири ОСОБА_26 в день події, свідок ОСОБА_17 була понятою при огляді місця події, бачила сліди крові, лопату, куртку, труп потерпілого.

Таким чином, показання зазначених свідків не є ізольованими або такими, що суперечать один одному, а навпаки у сукупності з показаннями ОСОБА_12 , результатами слідчого експерименту, висновками експертів та іншими доказами формують узгоджену систему доказів, на підставі якої суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_90 .

Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції щодо показань свідка ОСОБА_77 у частині, де ОСОБА_14 нібито повідомила ОСОБА_77 , що її син ОСОБА_81 вбив людину лопатою по голові, а також щодо похідних від цих показань показань інших свідків, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_91 , ОСОБА_70 , які викладали інформацію зі слів ОСОБА_77 , оскільки вони спростовуються не лише показаннями потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_14 , яка категорично заперечила такі відомості, а й об`єктивними письмовими доказами, зокрема висновками молекулярно-генетичних експертиз № СЕ19-23/22840-БД від 06.09.2023, № СЕ19-23/22867-БД від 06.09.2023, № СЕ19-23/22851-БД від 22.09.2023, № СЕ19-23/24032-БД від 05.09.2023, а також результатами негласних слідчих дій.

Колегія суддів також констатує відсутність суперечностей між показаннями потерпілого ОСОБА_12 та висновком судово-медичного експерта, згідно з яким, враховуючи дані дослідження трупа та гістологічного аналізу, смерть ОСОБА_11 настала в короткий проміжок часу секунди або хвилини. Твердження захисника про нібито суперечність із показаннями потерпілого щодо тривалості до настання смерті (ніби дві години після нанесення першого удару) не відповідає дійсності, оскільки потерпілий ОСОБА_12 не робив жодних висновків про час до смерті та не заявляв, що вона настала через дві години. Він описував лише моменти початку конфлікту та нанесення ударів. Судово-медична експертиза підтверджує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими тілесними ушкодженнями та швидкістю настання смерті. Крім того, потерпілому (загиблому) були заподіяні не лише тяжкі, а й легкі тілесні ушкодження, тому час початку конфлікту та нанесення першого удару і моменту удару, від якого настала смерть, є різними, що логічно пояснює хронологію подій.

Не погоджується і колегія суддів із доводами захисника про нібито недослідженість експертом питання щодо того, чи всі тілесні ушкодження ОСОБА_11 спричинені одним предметом та чи виключається можливість їх заподіяння іншими предметами, зокрема цеглою або лопатою. Судово-медична експертиза встановила, що тяжкі ушкодження спричинені тупим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею (не виключно плиткою) та є прямою причиною смерті, тоді як легкі ушкодження могли бути спричинені різними предметами, руками, ногами, лопатою, цеглою, тощо, і не перебувають у причинному зв`язку зі смертю. Таким чином, експерт обґрунтовано дослідив як різні види ушкоджень, так і можливі способи їх заподіяння.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про нібито двічі неправомірно проведені обшуки в помешканні обвинуваченого, а саме 28.03.2023 близько 09:00 та вдруге о 18:10, оскільки, як встановив суд першої інстанції та підтверджено наявними доказами, слідчі дії були проведені з дотриманням вимог КПК України. Зокрема, за даними протоколу затримання особи від 28.03.2023 року, ОСОБА_9 був затриманий о 09:09 за місцем свого проживання, де за участю понятих, на підставі ч.3 ст. 208 КПК України, було проведено особистий обшук затриманого. В ході обшуку у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено речі з плямами речовини бурого кольору: на передній поверхні куртки, на правому рукаві та на передній поверхні кофти чорного кольору. Обвинувачений у протоколі зазначив «ознайомлений, не згоден» і поставив підпис. Жодних зауважень від учасників процесуальної дії не надходило.

Як правильно вказав місцевий суд, КПК України передбачає можливість проведення особистого обшуку особи виключно за двома обставинами: по-перше, під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК; по-друге, на підставі ухвали слідчого судді обшуку житла або іншого володіння особи за наявності підстав, визначених ч.5 ст.236 КПК. Тобто обшук особи фактично не є окремою слідчою дією, а проводиться під час затримання особи чи обшуку житла та іншого володіння з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ч. 5 ст. 236 КПК.

Відповідно, особистий обшук, проведений під час затримання ОСОБА_9 , не потребував окремої ухвали слідчого судді.

Крім того, 28.03.2023 у межах даного кримінального провадження за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 був проведений невідкладний обшук відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, під час якого виявлено та вилучено джинси чоловічі «Resalsa» 27 розміру темно-синього кольору, забруднені речовиною бурого кольору, та мобільний телефон «Huawei». Обшук проводився за участю матері обвинуваченого ОСОБА_85 , двох понятих та інших учасників слідчої дії. Протокол містить підписи всіх учасників, зауважень не надходило. Пізніше, відповідно до вимог ст. 234-235 КПК України, слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2023 видано ухвалу, якою легалізовано проведений обшук та підтверджено його законність.

Таким чином, обидві слідчі дії особистий обшук під час затримання та обшук житла за ухвалою слідчого судді були проведені у повній відповідності до вимог КПК України, з дотриманням участі понятих, фіксації результатів у протоколах та без порушення прав обвинуваченого. Твердження сторони захисту про нібито неправомірність цих обшуків не ґрунтуються на фактичних даних і не підтверджуються доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що хоча в ході досудового розслідування та в суді першої інстанції правоохоронними органами (поліція, ДБР) перевірялися повідомлення обвинуваченого ОСОБА_9 про порушення, що стосуються проведення обшуку за місцем його проживання (за результатами порушень не встановлено), проте зазначене питання законності проведення слідчої дії в межах кримінального провадження підлягає відповідній юридичній оцінці саме судовою інстанцією, що і було здійснено судом першої інстанції в оскарженому вироку, з висновками якого погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження захисника, що нібито обвинуваченого затримано у будинку друга, не відповідає дійсності та спростовується протоколом затримання особи від 28.03.2023 року, у якому чітко зафіксоване місце затримання АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання обвинуваченого.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності порушень при проведенні обшуків, визнає ці слідчі дії законними та допустимими, а відповідні доводи сторони захисту не приймає до уваги.

Що стосується апеляційних доводів захисника щодо того, що під час судового розгляду не встановлено, кому належало покривало, у якому виносили тіло потерпілого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця обставина справді не була достовірно встановлена. Однак відсутність даних про власника покривала жодним чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки встановлено, що він особисто повідомляв про обставини переміщення потерпілого, зокрема, що тіло виносили на покривалі з квартири ОСОБА_11 . Таким чином, підтверджується, що обвинувачений разом із потерпілим ОСОБА_12 переміщував тіло ОСОБА_11 за допомогою покривала, при цьому ОСОБА_12 , через погрози обвинуваченого, був змушений підкоритися його вимогам. Невстановлення власника покривала не спростовує ці об`єктивно зафіксовані обставини.

Таким чином, апеляційні доводи про «невстановленого власника покривала» є формальними та не спростовують наявні докази вини обвинуваченого.

Крім того, відхиляються доводи захисника щодо того, що потерпілий ОСОБА_12 міг залишити квартиру самостійно. Докази, отримані у ході судового розгляду, свідчать, що обвинувачений ОСОБА_9 активно перешкоджав цьому, здійснював погрози фізичною розправою та створював обстановку залякування. У зв`язку з віковою перевагою обвинуваченого, його агресивною поведінкою, станом алкогольного сп`яніння та реальними загрозами, які лунали на його адресу, ОСОБА_12 не мав можливості чинити опір або покинути приміщення. Таким чином, будь-які дії потерпілого щодо переміщення тіла були здійснені під прямим впливом загроз і примусу з боку обвинуваченого, що підтверджує об`єктивний факт його участі у переміщенні потерпілого внаслідок та в умовах фізичного і психологічного тиску.

Тому оспорювання захисником встановлених за результатами судового розгляду фактичних обставин кримінального провадження, а також незгода з даною судом оцінкою доказів винуватості ОСОБА_9 з посиланням на власну оцінку, є непереконливими.

Колегія суддів зауважує, що незгода обвинуваченого та його захисника з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.129 КК України, з метою уникнення останнім відповідальності за скоєне.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність та вмотивованість наведених висновків апеляційного суду, як і конкретних обґрунтованих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та свідчили про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права за встановлених фактичних обставин у даній справі, подана апеляційна скарга сторони захисту не містить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, відтак апеляційні вимоги захисника обвинуваченого не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2025 стосовно ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді :