Справа № 646/8899/24
№ провадження 1-о/646/2/2026
УХВАЛА

21 січня 2026 року м. Харків

Колегія суддів Основ`янського районного суду міста Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву захисника засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року по справі № 2-5/2000,

в с т а н о в и л а:

Захисник засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року. В обґрунтування заяви зазначив, що наведеним вироком ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 222, ст. 69, ст. 190-1, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 17, ст. 93 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі. Постановою Верховного Суду України від 06 березня 2001 року вирок Харківського обласного суду залишено без змін. Керуючись ст. 19 Конституції України, 19 квітня 2024 року ОСОБА_8 звернувся до Вищої Кваліфікаційної Комісії України про надання інформації про статус суддів Харківського обласного суду, які 25 квітня 2000 року виносили вирок відносно нього - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . 15 травня 2024 року ОСОБА_8 отримав відповідь наступного змісту: «за даними обліку Комісії Постановою Верховної Ради України від 20.02.2003 року № 570-IV ОСОБА_10 обрано на посаду судді Апеляційного суду Харківської області. Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року № 59-VIII її звільнено з посади судді у зв`язку із поданням заяви про відставку». Заявник зазначає, що з вищенаведеної відповіді Вищої Кваліфікаційної Комісії Суддів України за вих. № Р-2600/24, яка була отримана ОСОБА_8 15 травня 2024 року, убачається, що суддя ОСОБА_10 не мала права приймати участь у розгляді кримінальної справи № 2-5/2000, та брати участь у постановленні відносно засудженого обвинувального вироку в складі колегії Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року. Оскільки суддя Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_10 станом на час розгляду відносно ОСОБА_8 кримінальної справи не мала та не складала суддівської присяги на посаді судді Апеляційного суду Харківської області, згідно із правилами та порядком, встановлених законодавством України про судоустрій та статус суддів, що в свою чергу вказує на незаконність складу Харківського обласного суду у складі двох суддів: судді ОСОБА_11 та судді ОСОБА_10 (та народних засідателів-присяжних), оскільки суддя ОСОБА_10 не мала складеної присяги судді та не знаходилась у штаті суддів Харківського обласного суду. Тому ОСОБА_8 вважає, що вирок Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року, який підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, винесений незаконним складом суддів, та підлягає скасуванню за будь-яких обставин згідно із пунктом 2 частини другої статті 412 Кримінального процесуального кодексу України (стаття 370 Кримінального процесуального кодексу України 1960 року). На час звернення ОСОБА_8 до Верховного Суду України з апеляційною скаргою (касаційною скаргою) на вирок Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року ні засудженому, ні його адвокату не було відомо про наявність вищезазначеної обставини, тобто про відсутність суддівської присяги у судді ОСОБА_10 , яка брала участь у постановленні вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року, який підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, що в свою чергу призвело до відсутності чіткої та конкретної позиції при подачі апеляційної (касаційної) скарги, в частині незаконності винесення вироку, що мало наслідком винесення помилкового судового рішення.

Вислухавши засудженого ОСОБА_8 , який вважав, що суддя ОСОБА_10 хоча і була обрана суддею в 1992 році, але 01.02.1994 р. не присягала народу України, а тому і на момент розгляду справи за його обвинуваченням у складі колегії Харківського обласного суду суддя ОСОБА_10 є такою, що не склала присяги, захисника ОСОБА_6 , який вимоги заяви підтримав в повному обсязі, прокурора, який заперечив проти задоволення заяви, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що Харківський обласний суд у складі: головуючого судді ОСОБА_11 , судді ОСОБА_10 , народних засідателів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 25 квітня 2000 року ухвалив вирок, яким ОСОБА_8 було засуджено за частиною першою статті 222, статтею 69, частиною третьою статті 142, частиною третьою статті 144, статтею 190-1, частиною другою статті 17, пунктами а), з), г), і) статті 93, пунктами а), з), і) статті 93 Кримінального кодексу України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна (справа № 2-5/2000).

Ухвалою Верховного Суду України від 06 березня 2001 року вирок судової колегії в кримінальних справах Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року стосовно, зокрема, ОСОБА_8 в частині засудження його за частиною третьою статті 144 Кримінального кодексу України скасовано і справу в цій частині закрито. Ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених частиною першою статті 222, статтею 69, частиною третьою статті 142, статтею 190-1, частиною другою статті 17, пунктами а), г), з), і) статті 93, пунктами а), з), і) статті 93 Кримінального кодексу України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна.

З відповіді Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № Р-2600/24 від 03 травня 2024 року, яка була отримана ОСОБА_8 15 травня 2024 року, убачається, що Комісія, як постійно діючий орган у системі правосуддя України, розпочала роботу після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

За даними обліку Комісії Постановою Верховної Ради України від 20 лютого 2003 року № 570-ІV ОСОБА_10 обрано на посаду судді Апеляційного суду Харківської області, Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Судові рішення у кримінальних справах, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки на підставах, що зазначені у ст. 459 КПК України. При цьому нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників кримінального провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду. Виключний перелік обставин, які можна вважати нововиявленими, що наведений у зазначеній нормі процесуального закону, дає судді змогу визначити наявність чи відсутність таких обставин в заяві учасника кримінального провадження про перегляд судового рішення без надання їм оцінки.

Отже, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України можуть бути обставини, які не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Тобто обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Згідно з практикою Верховного Суду системне тлумачення положень статей 459, 462 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2024 року, справа № 389/766/20).

Як на нововиявлені обставини заявник посилається на те, що суддя ОСОБА_10 не мала права приймати участь у розгляді кримінальної справи № 2-5/2000, та брати участь у постановленні відносно засудженого ОСОБА_8 обвинувального вироку в складі колегії Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року.

Але колегія суддів приходить до висновку про те, що в заяві ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду від 25.04.2000 р. відсутні обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують факт наявності нововиявлених обставин. Обставини, на які посилається заявник ОСОБА_6 , не можуть вплинути на законність прийнятого Харківським обласним судом рішення по суті та на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Зазначені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами обґрунтування не доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути, не спростовують фактичних обставин кримінального провадження, покладених в основу судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459, 466, 467 КПК України,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року по справі № 2-5/2000 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 22.01.2026 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3