УХВАЛА

про відмову у відводі слідчого судді

15.12.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у місті Одеса у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від справи № 947/37612/25 (провадження № 1-кс/947/15413/25) за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000729 від 25.06.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 перебувала справа № 947/37612/25 (провадження № 1-кс/947/15413/25) за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000729 від 25.06.2025 року.

08.10.2025 року адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду скарги, з підстав недовіри щодо неупередженості слідчого судді при ухваленні рішення.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 06.10.2025 року в інтересах ОСОБА_4 , в рамках цього ж кримінального провадження № 0000729 від 25.06.2025, подавалась скарга на постанову про зупинення досудового слідства від 26.09.2025. Скарга подавалась в рамках встановленого 10-ти денного строку, без пропущеного строку, передбаченого ст. 304 КПК, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку не було. Однак, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 06.10.2025 року було винесено ухвалу у справі № 947/37612/25 (провадження № 1-кс/947/15412/25) про повернення скарги разом з додатками адвокату ОСОБА_3 у зв`язку з пропущеним строком на оскарження та відсутністю клопотання про поновлення строків на оскарження передбачені ст. 304 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 , вказує, що докази на підтвердження не пропущеного строку були додані до скарги, яку незаконно та безпідставно повернув слідчий суддя. Поверхневість дослідження поданих матеріалів, на думку заявника, вказує на те, що суддя послався у своєї ухвалі про призначення розгляду скарги на повідомлення про підозру на інше кримінальне провадження, оскільки оскарження рішень слідчого подавались вже у виділеному кримінальному проваджені, про що також зазначено у скаргах. Своєю ухвалою про повернення матеріалів скарги слідчий суддя, допустив порушення прав ОСОБА_4 не дослідив обставини звернення скарги, формально, не об`єктивно віднісся до поданої скарги, що в свою чергу дає підставі зацікавленій стороні сумніватись у справедливому, неупередженому рішенні суду, яке буде базуватись на досліджені всіх обставин, які змусили подати скаргу на рішення слідчого, обставин прийняття такого рішення та в подальшому прийняття законного та обґрунтованого рішення. З урахуванням викладеного, для зацікавленої сторони наявні підстави для недовіри та відводу слідчому судді, який розглядає вказану скаргу по суті у справі № 947/37612/25 (провадження № 1-кс/947/15413/25).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу слідчим суддею по розгляду відводу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Заявник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Письмових пояснень та заперечень від слідчого судді ОСОБА_5 не надходило.

Суд, оглянувши матеріали клопотання про арешт майна, дійшов висновку про те, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки законних підстав, передбачених статтями 75 і 76 КПК України для відводу слідчого судді, не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З пунктів 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», вбачається, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and ЗО; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42. ЄСПЛ 2000-Х1І). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року. п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується. поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від справи № 947/37612/25 (провадження № 1-кс/947/15413/25) за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000729 від 25.06.2025 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1