справа № 619/6523/25
провадження № 1-кс/619/1025/25
УХВАЛА

іменем України

30 жовтня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному проваджненні, внесеного до ЄРДР за №0001048 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, що було вилучено 28.10.2025 у ході проведення огляду, у межах кримінальеного провадження за №0001048 13.10.2025.

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділенням ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від СКП ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, про те, що особа ОСОБА_4 на території Дергачівської ОТГ здійснює збут наркотичних засобів психотропних речовин (ІТС «ІПНПУ» № 18990 від 13.10.2025).

3 метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 28.10.2025 слідчим СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській област лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час проведення огляду у межах здійснення негласних слідчих (розшукових) дій за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пр. Привокзальний, неподалік від буд. 30/3, у особи залученої до конфіденційного співробітництва ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено 4 (чотири) пластинки з вмістом 10 (десяти) одиниць пігулок білого кольору, у кожній з тильної сторони з написом «Методон-ЗН», що поміщено до полімерного сейф-пакету NPU 5032503 з пояснювальними написами та підписами понятих.

28.10.2025 постановою слідчого вилучене майно у ході проведения огляду від 28.10.2025 за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пр. Привокзальний, неподалік від буд. 30/3, долучено в якості речових доказів до кримінального провадження за №0001048 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень ст. 167-169 КПК України вилучене під час слідчої дії - огляду місця події 28.10.2025 є тимчасово вилученим майном.

Прокурор вказує, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання у ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз (12.1 Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів) та проведення інших слідчих дій, просить накласти арешт на вилучене 28.10.2025, у ході огляду місця події майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у матеріалах клопотання міститься заява прокурора, у якій він просив клоптання задовольнити повністю, справу розглянути без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Отже, прокурор надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до такого майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173, 307, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, у межах кримінального провадження № 0001048 від 13.10.2025, за ч. 1 ст. 307 КК України, яке було вилучено 28.10.2025 у ході проведення огляду неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на: 4 (чотири) пластинки з вмістом 10 (десяти) одиниць пігулок білого кольору, на кожній з яких з тильної сторони з написом - «Методон-ЗН», що були поміщені до полімерного сейф-пакету № NPU 5032503 з пояснювальними написами та підписами понятих.

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1