Справа № 458/1141/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м Турка Львівської області кримінальне провадження № 0000109 від 08.09.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, росія, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, фізична особа-підприємець, тимчасово непрацює, з вищою освітою, неодруженого, призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає, є особою з ІІ групою інвалідності, не є депутатом, адвокатом, нотаріусом, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

08.09.2025 ОСОБА_4 , приблизно о 18:40 год., керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Subaru outback» з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », сірого кольору, та рухаючись на 134 км у напрямку міста Самбір автодорогою «Львів-Самбір-Ужгород», що в м. Турка Самбірського району Львівської області, будучи зобов`язаним відповідно до вимог «Правила дорожнього руху», затв. постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі ПДР), знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п.1.3. ПДР), бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху (п.2.3 ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1 ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (п.12.4 ПДР), перевозячи на пасажирському сидінні в якості пасажира ОСОБА_6 , всупереч вимогам п.12.1 і п.12.4 ПДР проявив неуважність, а саме рухаючись вказаним вище автомобілем із швидкістю більше 50 км/год., у світлу пору доби, в межами населеного пункту, при проїзді затяжного повороту дороги праворуч відносно напрямку свого руху, де перед поворотом з правої сторони розміщений дорожній знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» (забороняється в зоні рух із швидкістю, яка перевищує 50 км.), проявив неуважність до дорожніх умов та дорожньої обстановки, не врахував стан дорожнього покриття, відповідно до цього не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого, без причин технічного характеру, не справившись з керуванням керованого ним транспортного засобу, допустив виїзд автомобіля марки «Subaru outback» з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », сірого кольору, за межі проїзної частини дороги ліворуч відносно напрямку руху, де відбулось контактування транспортного засобу з перешкодами, в результаті чого пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_6 отримав компресійний перелом L1 з больовим синдромом, який належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилися, на електронну адресу суду подав клопотання про закриття кримінального провадження, в якому вказав про проведення підготовчого засідання та усіх інших засідань без його участі, оскільки проходить лікування у м. Сміла Черкаської області та з поважних причин не може з`явитися до суду. В обгрунтування заявленого клопотання покликався на те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, надав йому допомогу, викликав «Швидку допомогу», надавав матеріальну допомогу на проведення медичного огляду та лікування, підтримував його весь час після дорожньо-транспортної пригоди й морально. Зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 примирився, не має жодних матеріальних чи моральних претензій, образ на нього не має, на підтвердження чого подає до суду вказану заяву про примирення з обвинуваченим. Також представили суду квитанції про оплату потерпілому витрат на лікування.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні клопотання потерпілого підтримали. Зазначили, що ОСОБА_4 примирився з потерпілими, попросив пробачення та відшкодував йому шкоду, перебувають у дружніх відносинах, оскільки потерпілий ОСОБА_6 запросив ОСОБА_4 бути хрещеним батьком у його дитини. Просили звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закрити провадження у справі, у зв`язку з його примиренням як винуватого з потерпілими. Представили суду квитанції № 140919247 та № 140919585 від 12.11.2025 про відшкодування заподіяної державі матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування потерпілого, а саме 11 329 грн (кошти НСЗУ) та 512 грн (кошти Самбірської міської лікарні Львівської області).

Також обвинувачений та його захисник просили звільнити ОСОБА_4 від сплати судових витрат, оскільки експертиза фінансується з державного бюджету, за винятком випадків, коли вона призначається за клопотанням сторони, яка потім може бути зобов`язана відшкодувати витрати. Обвинувачений ОСОБА_4 за станом здоров`я є інвалідом ІІ групи (довічно) та обмежено пересувається лише за допомогою милиць, має низькій рівень доходів у сумі 2 361 грн щомісячно, на підтвердження чого представив відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з січня по вересень 2025 року, та, як зазначив у судовому засідання проживає за рахунок попередніх накопичень, здійснив значні матеріальні витрати грошових коштів на допомогу потерпілому внаслідок ДТП від 08.09.2025 громадянину ОСОБА_6 , оплатив особисто за рахунок власних коштів для потерпілого: проведення медичного обстеження МРТ, оплату за запис результатів обстеження на електронний носій, необхідний медичний виріб фіксатор компенсатор ( згідно до рахунку фактури) та інше. Також, згідно представлених копій квитанцій оплатив заподіяну державі матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 11 329 грн (кошти НСЗУ) та 512 грн ( кошти Самбірської міської ради).

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання та закриття провадження у справі. Зазначив, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, кримінальне правопорушення вчинив вперше, повністю відшкодував спричинену шкоду та примирився з потерпілими, претензій потерпілий до нього не має, за місцем свого проживання характеризується позитивно, про що надав відповідні документи, оформлені належним чином. Також не заперечив щодо повернення ОСОБА_4 транспортного засобу, на який було накладено арешт. Щодо вирішення питання про звільнення від сплати судових витрат заперечив, оскільки такі витрати покладаються на особу обвинуваченого, однак враховуючи вказані обвинуваченим обставини просив суд розглянути питання щодо розсторочення таких витрат.

Вивчивши матеріали кримінального провадження з урахуванням поданих клопотань, заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, передбачені ст.285 КПК України, йому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обвинувачений щиро розкаявся, примирився з потерпілим, відшкодував потерпілому шкоду.

Враховуючи наявність встановлених судом правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, визначених ст. 46 КК України, згоду обвинуваченого на звільнення його від відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, відшкодування завданих збитків, суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням як винуватого з потерпілими, що відповідно до ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

У межах даного кримінального провадження проведено: інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/114-25/22563-ІТ від 03.10.2025, витрати на її проведення становлять 4457 грн 00 коп.; інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/114-25/22562-ІТ від 03.10.2025 витрати на її проведення становлять 4457 грн 00 коп.; інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/114-25/22568-ІТ від 07.10.2025 витрати на її проведення становлять 4457 грн 00 коп.

Щодо заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_4 від сплати процесуальних витрат, суд зазначає, що згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20 (провадження № 51-2331км21), постанові від 01.02.2024 у справі № 930/497/23; постанові від 07.10.2021 у справі № 584/800/20 (провадження № 51-1800км21) кримінальне провадження щодо особи закрито на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Отже, закриття кримінального провадження щодо особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обвинувачений є особою з ІІ групою інвалідності, що підтверджується копією посвідчення серії ДДА № 017503, вимоги процесуального законодавства, зокрема ст. 119 КПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого обвинуваченим клопотання та про розстрочення сплати суми судових витрат на 10 місяців

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення відповідних експертиз та залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 з розстроченням їх сплати на 10 місяців.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 10.09.2025 на майно: транспортний засіб марки «Subaru оutback» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 скасувати.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 100, 119, 284, 285, 286, 314, 371, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з його примиренням як винуватого з потерпілими.

Кримінальне провадження № № 0000109 від 08.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 10.09.2025 на майно: транспортний засіб марки «Subaru оutback» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази, а саме:

транспортний засіб марки «Subaru оutback» д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

оригінал медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 10505/480 - повернути у КНП Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» після набрання ухвалою законної сили;

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/114-25/22563-ІТ від 03.10.2025, № СЕ-19/114-25/22562-ІТ від 03.10.2025, № СЕ-19/114-25/22568-ІТ від 07.10.2025 в загальній сумі 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одна) грн.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату судових витрат, зобов`язавши його сплачувати судові витрати по 1337 грн. 10 коп. щомісячно, протягом 10 місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала складена та підписана 19.11.2025.

Суддя ОСОБА_7