справа № 164/1175/25
п/с 1-в/164/382/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому просив, беручи до уваги зміст ст. 81КК України та ст. 537 КПК України, звільнити його умовно достроково від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав, просив звільнити його умовно достроково, оскільки свою винуватість під час судового розгляду він визнавав, під час відбування покарання характеризується позитивно, не погашених стягнень не має.

У судовому засіданні представник Державної установи «Маневицька виправна колонія № 42» клопотання засудженого заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на його безпідставність, так як засуджений протягом 2025 року заохочень немає і перебуває на профілактичному обліку.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника Державної установи "Маневицька виправна колонія (№ 42)", засудженого, проаналізувавши матеріали особової справи № 02-Б-22, суд приходить наступного висновку.

Частиною другою ст. 81 КК України унормовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Із матеріалів особової справи № 02-Б-22 встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду від 09 червня 2021 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

У місцях позбавлення волі перебуває з 10 вересня 2020 року, під час утримання в СІЗО м. Луцьк до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався.

Із характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 14 січня 2022 року він відбуває покарання в ДУ «Маневицька ВК (№42)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: за сумлінну поведінку та покращення житлово-побутових умов установи сім разів заохочувався адміністрацією, допускав порушення встановленого режиму відбування покарання, за що один притягувався до дисциплінарної відповідальності. Перебуває в установі на профілактичному обліку як схильний до вчинення шахрайських дій за допомогою засобів мобільного зв`язку. На виробництві установи не працевлаштований, приймає участь у роботах по благоустрою установи та покращення житлово-побутових умов. Засуджений ОСОБА_5 раніше звільнявся умовно-достроково, проте в період невідбутої частини покарання вчинив повторний злочин. 10 березня 2025 року комісією установи відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.

Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості, відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків, визнання своєї винуватості у вчиненні злочину.

Як вбачається із висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , він не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Із довідки про заохочення та стягнення засудженого вбачається, що за сумлінну поведінку та активну участь у покращенні житлово побутових умов установи він отримав 6 заохочень у виді подяк, остання з яких 04 квітня 2024 року.

Суд звертає увагу, що в період з 10 березня 2025 року дня, коли комісією установи відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України ОСОБА_5 як такому, що не довів своє виправлення, до сьогоднішнього судового засідання засудженим не отримано жодного заохочення.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки він своєю поведінкою не довів виправлення, не став на його шлях, а тому підстав для його умовно-дострокового звільнення на час розгляду клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 81КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1