30 січня 2026 року м. Запоріжжя
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 50 Конституції України наголошує, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Зазначене право також кореспондується зі ст. ст. 9, 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Атмосферне повітря це життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень (ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Охорона атмосферного повітря це система заходів, пов`язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів.
Повітря є природним ресурсом, який забезпечує життєдіяльність не тільки живих організмів, а й умови стану всіх природних ресурсів і життєдіяльність взагалі.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоди природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Стаття 13 Конституції України та ст. 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб тощо.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» на суб`єкта господарювання, що здійснює викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря, покладено обов`язок здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік тощо.
Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
За приписами ст. ст. 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
Згідно з п. п. 2, 3 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачою дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Таким чином, здійснення викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря допускається виключно після отримання відповідного дозволу.
І лише після отримання дозволу у суб`єкта господарювання виникає право на забруднення атмосферного повітря внаслідок використання стаціонарних джерел забруднення.
Підприємства, організації та установи в процесі їх господарської та іншої діяльності, якщо вона справляє шкідливий вплив на стан атмосферного повітря, зобов`язані здійснювати контроль у галузі охорони атмосферного повітря
(ст. ст. 27, 28 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Відповідно до положень ст. ст. 66, 68 Конституції України, ст. ст. 41, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Частина 1 ст. 241 КК України передбачає відповідальність за забруднення або іншу зміну природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це cтворило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.
Забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища (ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Отже, небезпека для здоров`я це загроза захворювання людей у результаті забруднення шкідливими речовинами.
Небезпека для довкілля - загроза заподіяння шкоди рослинному чи тваринному світу внаслідок забруднення або іншої зміни природних властивостей атмосферного повітря.
Відповідно до положень Статуту ТОВ «А-ЕНЕРГО», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «А-ЕНЕРГО» № 18/11/2024 від 18.11.2024:
- виконавчий орган Товариства директор;
- посадовими особами органів управління Товариства є директор Товариства;
- посадові особи органів управління Товариства повинні діяти в інтересах Товариства у порядку встановленому законодавством України і статутом Товариства;
Директор Товариства:
- без довіреності представляє Товариство;
- забезпечує реалізацію рішень загальних зборів учасників Товариства в межах своїх компетенцій;
- укладає правочини від імені Товариства, в тому числі приймає рішення про участь в процедурі державних закупівель, торгів, тендерів, аукціонів, укладання договорів з банками, отримання банківських гарантій;
- здійснює облік та внутрішній контроль за господарською діяльністю Товариства;
- несе персональну відповідальність за виконання завдань, що покладені на Товариство;
- розпоряджається майном та грошовими коштами Товариства;
- представляє Товариство у відносинах з фізичними та юридичними особами.
Відповідно до посадової інструкції директора ТОВ «А-ЕНЕРГО» № 05-01 від 27.06.2024:
- директор підприємства належить до професійної групи «Керівники»;
- визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності підприємства;
- організовує роботу і ефективну взаємодію виробничих одиниць, цехів та інших структурних підрозділів підприємства, направляє їх діяльність на досягнення високих темпів розвитку і удосконалення виробництва та продукції;
- забезпечує додержання законності, активне використання правових засобів удосконалення управління, зміцнення договірної дисципліни і обліку, господарського розрахунку;
- представляє підприємство в органах державної влади і у взаємовідносинах з партнерами.
Директор підприємства несе відповідальність:
- за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю;
- за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначеним чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України;
- за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством України про працю;
- несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами. Керівник підприємства не звільняється від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність, були здійснені особами, яким він делегував свої права.
Тобто, на керівника (директора) Товариства покладено обов`язок у дотриманні при здійсненні господарської діяльності вимог природоохоронного законодавства, своєчасного отримання дозвільних документів на викиди забруднюючих речовин та не допущення забруднення шкідливими речовинами повітря.
Тобто, в силу ч. 3 ст. 18 КК України директор Товариства - ОСОБА_4 є службовою особою, яка наділена організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями.
Основною діяльністю ТОВ «А-Енерго» є збирання та оброблення небезпечних відходів, яку підприємство здійснює на території за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, на підставі ліцензії виданої згідно Наказу від 29.03.2024 №329 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України.
Так, 08.01.2025 у ході проведення обшуку території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, які використовує у своїй господарській діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО», та які розташовані на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, спеціалістами Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) проведено відбір проб від стаціонарних джерел з установок для термічного знищення відходів та твердопаливної печі складського приміщення.
Водночас в ході проведення обшуку на промисловому майданчикуТОВ «А-ЕНЕРГО» знаходились та функціонували три джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що повністю не відповідає висновку державної екологічної експертизи №08/13,12,2017-55 від 15.12.2017, щодо матеріалів ОВНС (оцінка впливу на навколишнє середовище) «Діяльність ТОВ «А-ЕНЕРГО».
Таким чином, підприємство здійснювало викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря з двох стаціонарних джерел, а саме: установка для термічного знищення відходів «УТ 300Д МЕД», установка для термічного знищення відходів «УТ 50» (викиди від яких здійснюються через одну випускну трубу) та твердопаливна піч складського приміщення без відповідного дозволу, що є порушенням природоохоронного законодавства України.
За результатами інструментально-лабораторних вимірювань показників складу та властивостей викидів складено Акт відбору проб від 08.01.2025 № 1-25/3 з додатками та протокол вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 14.01.2025 № 1-25/3, згідно з яким викиди забруднюючих речовин, а саме вуглицю оксиду перевищують нормативи гранично допустимих викидів більше ніж в 3 рази, а масова витрата викидів сірки перевищує встановлену норму в 2,7 рази.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку найбільш поширених та небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» від 29.11.2001 № 1598 (далі Постанова № 1598) найбільш поширеними забруднюючими речовинами є: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід.
Також вказаною постановою уряду затверджено перелік небезпечних забруднюючих речовин: метали та їх сполуки, органічні аміни, легкі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.
Згідно з даними протоколу вимірювань вмісту забруднюючих речовин від 14.01.2025 № 1-25/3, від вищевказаних стаціонарних джерел
ТОВ «А-ЕНЕРГО» здійснюються викиди таких полютантів як азоту оксиди, вуглецю оксид та сірки діоксид, а саме з установок термічного знищення відходів середні концентрації становили: азоту оксиди 7,69 мг/м?, вуглецю оксид 47,19 мг/м?, сірки діоксид 15,73 мг/м?, та з твердопаливної печі складського приміщення середні концентрації азоту оксиди 21,7 мг/м?, вуглецю оксид 793,44 мг/м? та сірки діоксид 23,24 мг/м?.
Здійснення викидів зазначених забруднюючих речовини зі стаціонарних джерел товариства підтверджують фактичну роботу джерел викидів (устаткування) за відсутністю відповідного дозволу.
Дані речовини також не є компонентами повітря та входять до переліку найбільш поширених та небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню відповідно до Постанови № 1598.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2007 № 184 затверджено методичні рекомендації «Оцінка ризику для здоров`я населення від забруднення атмосферного повітря».
Так, у вищевказаних методичних рекомендаціях (додаток до п. 4.3.1) визначені значення референтних доз/концентрацій хімічних речовин, а також критичних органів та систем, на які вони впливають.
Відповідно до висновків завідувача кафедри загальної гігієни, медичної екології та профілактичної медицини Запорізького державного медико-фармацевтичного університету ОСОБА_5 , здійснення ТОВ «А-ЕНЕРГО» викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел промислового майданчика товариства, розташованого в Запорізькому районі, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, за відсутності дозволу на викиди створило потенційну загрозу для здоров`я людей.
Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ТОВ «А-ЕНЕРГО» здійснювало господарську діяльність пов`язану з викидами забруднюючих речовин в повітря за відсутністю відповідного дозволу.
Відповідно до висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз про результати проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 11.11.2025 № 919-25, внаслідок проведення господарської діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО» були порушені вимоги нормативних актів природоохоронного законодавства, які пов`язані із здійсненням викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, понад встановленої норми, та які свідчать про те, що в досліджуванному випадку мало місце порушення вимог ст.10 «Обов`язки суб`єктів господарювання щодо охорони атмосферного повітря», ст.11 «Регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел» та ст.29 «Виробничий контроль за охороною атмосферного повітря» Закону України «Про охорону атмосферного повітря»; про недотримання вимог ст.51 «Екологічні вимоги до розміщення, проектування, будівництва, реконструкції, введення в дію та експлуатацію підприємств, споруд та інших об`єктів» та ст.55 «Охорона навколишнього природного середовища від забруднення відходами» Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»; про недотримання вимог ст.3 «Сфера застосування оцінки впливу на довкілля», ст.6 «Звіт з оцінки впливу на довкілля», ст.9 «Висновок з оцінки впливу на довкілля» та ст.15 «Відповідальність за порушення законодавства про оцінку впливу на довкілля» Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «А-ЕНЕРГО», які вказані в протоколі вимірювань №1-25/3 від 14.01.2025, а саме викиди вуглецю оксиду перевищують нормативи гранично допустимих викидів більше ніж в 3 рази, а масова витрата викидів діоксиду сірки перевищує встановлену норму в 2,7 рази. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в результаті промислової діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО» створюють небезпеку для навколишнього природного середовища.
Внаслідок проведення господарської діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО» спостерігалось пряме порушення вимог нормативних актів з охорони навколишнього середовища, а саме вимог ст.27 «Контроль у галузі охорони атмосферного повітря» та ст.29 «Виробничий контроль за охороною атмосферного повітря» Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст.8 «Повноваження та обов`язки органу державного нагляду (контролю)» Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності»; а також недотримання та пряме нехтування пп. 2.2.1, п. 4.1, п. 4.6 «Правил технічної експлуатації установок очищення газу», які створили умови щодо порушення природоохоронного законодавства та є основною причиною досліджуванної події здійснення викидів забруднюючих речовин необлікованими стаціонарними джерелами понад встановленої норми (дозволу та ГДВ).
Дії (бездіяльність) уповноважених осіб ТОВ «А-ЕНЕРГО», на підставі ст.27 «Контроль в галузі охорони атмосферного повітря», ст.33 «Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря», ст.34 «Відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря» та ст.68 «Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища» Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст.15 «Відповідальність за порушення законодавства про оцінку впливу на довкілля» та ст.17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст.11 «Обов`язки суб`єкта господарювання» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.57 «Порушення законодавства у сфері управління відходами» Закону України «Про поводження з відходами» - у межах передбачених повноважень, знаходяться у причинному зв`язку з настанням надзвичайних екологічних ситуацій, пов`язаних з порушенням природоохоронного законодавства щодо охорони атмосферного повітря (яке виразилось, в тому числі, у здійсненні викидів забруднюючих речовин понад встановлені норми).
Таким чином, директор ТОВ «А-ЕНЕРГО» ОСОБА_4 , будучи службовою особою та відповідальним за дотримання і виконання природоохоронного законодавства України ТОВ «А-ЕНЕРГО», діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» здійснював господарську діяльність Товариства з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів, яка пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел товариства на промисловій ділянці, розташованій за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, без дозволу на викиди таких речовин, внаслідок чого атмосферне повітря було насичено нехарактерними для нього шкідливими хімічними агентами, що створило небезпеку для довкілля.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, яке кваліфікується як забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря шкідливих для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, створивши небезпеку для довкілля.
Крім того, досудовим слідством встановлено, що не пізніше 08 січня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «А-ЕНЕРГО», будучи службовою особою та будучи добре обізнаним з положеннями законодавства України, діючи умисно, організував робочий процес для здійснення господарської діяльності пов`язаної з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів, шляхом матеріально-технічного забезпечення виробництва обладнанням та устаткуванням за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, що, внаслідок порушення спеціальних правил, спричинило забруднення земель та створило небезпеку для довкілля.
Метою Закону України «Про управління відходами» є запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління відходами», відходи поділяються на два класи: 1) небезпечні відходи; 2) відходи, що не є небезпечними.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Аналогічна норма закріплена і у статті 1 Земельного кодексу України.
За змістом ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є одним з обов`язків держави.
За приписами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Відповідно до ст. 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
За приписами ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
З огляду на викладене, суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності зобов`язаний дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Частиною 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
У ст. 239 КК України встановлено кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Суспільна небезпечність забруднення полягає в тому, що ці дії завдають шкоди навколишньому природному середовищу в цілому та земельним ресурсам держави зокрема і , крім того, можуть негативно впливати на життя та здоров`я людей або довкілля.
Зокрема, небезпека для довкілля - це загроза настання таких наслідків як зміна біологічного, хімічного і фізичного складу ґрунту.
Ґрунт це один із найважливіших компонентів продовольчої безпеки та здоров`я екосистем, а також життєво важливе джерело благополуччя людей.
Ґрунт це не поновлюваний ресурс, тобто в разі втрати або деградації його неможливо відновити в термін, який можна порівняти з тривалістю людського життя.
Щороку все більше людство потерпає від забруднення ґрунтів, адже воно викликає ланцюгову реакцію: позначається на ґрунтовому біорізноманітті, знижує запаси органічної речовини ґрунту і їх фільтруючу здатність.
Забруднення ґрунтів впливає на все навколо - їжу, воду, повітря, і здоров`я всього живого на планеті залежить від здоров`я ґрунтів.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
У статті ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. 2 «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерство охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 № 171 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 № 285/2725 (далі Методика № 171) визначено, що забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
Так, 08.01.2025 у ході проведення обшуку території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, які використовує у своїй господарській діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО», та які розташовані на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) під час якого встановлено приміщення, в якому знаходяться три котли утилізатори, а вздовж приміщення розміщено купи сміття з медичних відходів, які знаходяться в поліетиленових пакетах та картонних коробках. Крім того встановлено металевий ангар, який повністю наповнений небезпечними відходами, в тому числі медичними.
Встановлено, що під час здійснення ТОВ «А-Енерго» господарської діяльності з утилізації небезпечних відходів шляхом їх термічної обробки допущено розміщення відходів різного морфологічного складу на майданчику у місці з відкритим ґрунтом (насипом та у металевих діжках), а саме пічний шлак, відходи скла після подрібнення тощо за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 (координати 47.889482, 34.995518).
Вказані небезпечні відходи переробляються за допомогою трьох котлів утилізаторів. На зазначеному майданчику у місці з відкритим ґрунтом на площі 560 метрів квадратних (14 м х 40 м) спеціалістами Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) проведено відбір проб ґрунту (координати 47.889482, 34.995518), які направлено для проведення досліджень та експертизи.
За результатами проведених лабораторних досліджень зразків ґрунту встановлено наявність в пробах перевищень гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах по кадмію у 2,08 рази, міді у 11,8 рази та свинцю у 2,07 рази.
За висновком спеціалістів Запорізького регіонального центру
ДУ «Держгрунтохорона» встановлено, що земельна ділянка ТОВ «А-Енерго» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 забруднена небезпечними речовинами важкими металами (кадмієм, міддю, свинцем) з перевищенням ГДК (гранично допустимих концентрацій).
Окрім того, Державною екологічною інспекцією Південного округу здійснено розрахунок збитків, заподіяних державі в результаті забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 (координати 47.889482, 34.995518), розмір яких становить 5 528 768 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 внаслідок здійснення господарської діяльності, пов`язаної з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів, у період часу з 24 квітня 2017 року по 08 січня 2025 року, забруднено земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 (координат 47.889482, 34.995518).
Потрапляння забруднюючих речовин у землю призвело до її забруднення та завдало шкоду навколишньому природному середовищу, чим створило небезпеку для довкілля, та спричинило інші тяжкі наслідки, які у виразились у заподіянні збитків в розмірі 5 528 768 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, спричинило інші тяжкі наслідки.
Крім того встановлено, що не пізніше 08 січня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «А-ЕНЕРГО», будучи службовою особою та будучи добре обізнаним з положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування з управління небезпечними відходами, діючи умисно, організував робочий процес для здійснення господарської діяльності пов`язаної з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів, шляхом матеріально-технічного забезпечення виробництва обладнанням та устаткуванням за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, що внаслідок порушення спеціальних правил, заподіяло забруднення земель та створило небезпеку для довкілля.
Метою Закону України «Про управління відходами» є запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління відходами», відходи поділяються на два класи: 1) небезпечні відходи; 2) відходи, що не є небезпечними.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Аналогічна норма закріплена і у статті 1 Земельного кодексу України.
За змістом ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є одним з обов`язків держави.
За приписами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Відповідно до ст. 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
За приписами ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
З огляду на викладене, суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності зобов`язаний дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Частиною 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
У ст. 239 КК України встановлено кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Суспільна небезпечність забруднення полягає в тому, що ці дії завдають шкоди навколишньому природному середовищу в цілому та земельним ресурсам держави зокрема і , крім того, можуть негативно впливати на життя та здоров`я людей або довкілля.
Зокрема, небезпека для довкілля - це загроза настання таких наслідків як зміна біологічного, хімічного і фізичного складу ґрунту.
Ґрунт це один із найважливіших компонентів продовольчої безпеки та здоров`я екосистем, а також життєво важливе джерело благополуччя людей.
Ґрунт це не поновлюваний ресурс, тобто в разі втрати або деградації його неможливо відновити в термін, який можна порівняти з тривалістю людського життя.
Щороку все більше людство потерпає від забруднення ґрунтів, адже воно викликає ланцюгову реакцію: позначається на ґрунтовому біорізноманітті, знижує запаси органічної речовини ґрунту і їх фільтруючу здатність.
Забруднення ґрунтів впливає на все навколо - їжу, воду, повітря, і здоров`я всього живого на планеті залежить від здоров`я ґрунтів.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
У статті ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. 2 «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерство охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 № 171 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 № 285/2725 (далі Методика № 171) визначено, що забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
Так, 08.01.2025 у ході проведення обшуку території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, які використовує у своїй господарській діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО», та які розташовані на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) під час якого виявлено приміщення, в якому знаходяться три котли утилізатори, а вздовж приміщення розміщено купи сміття з медичних відходів, які знаходяться в поліетиленових пакетах та картонних коробках. Крім того, виявлено металевий ангар, який повністю наповнений небезпечними відходами, в тому числі медичними.
Праворуч від металевого ангару знаходяться відходи різного морфологічного складу у тому числі медичного (після надання медичних послуг). Між зазначеними відходами та металевим ангаром знаходяться металеві ворота які ведуть на майданчик на якому зберігаються відходи різного морфологічного складу насипом та у металевих діжках, у тому числі на зазначеній ділянці розміщено пічний шлак та відходи скла після подрібнення.
Вказані небезпечні відходи переробляються за допомогою трьох котлів утилізаторів. На зазначеному майданчику у місці з відкритим ґрунтом на площі 560 метрів квадратних (14 м х 40 м) спеціалістами Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) проведено відбір проб ґрунту (координати 47.889482, 34.995518), які направлено для проведення досліджень та експертизи.
За результатами проведених лабораторних досліджень зразків ґрунту встановлено наявність в пробах перевищень гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах по кадмію у 2,08 рази, міді у 11,8 рази та свинцю у 2,07 рази.
За висновком спеціалістів Запорізького регіонального центру ДУ «Держгрунтохорона» встановлено, що земельна ділянка ТОВ «А-Енерго» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 забруднена небезпечними речовинами важкими металами (кадмієм, міддю, свинцем) з перевищенням ГДК (гранично допустимих концентрацій).
Окрім того, Державною екологічною інспекцією Південного округу здійснено розрахунок збитків, заподіяних державі в результаті забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 (координат 47.889482, 34.995518), який становить 5 528 768 грн.
Так, ОСОБА_4 , здійснюючи господарську діяльність, пов`язану з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів, віддав перевагу індивідуальному праву (інтересу) права на підприємницьку діяльність, протиставив суспільному інтересу, який виражається у дотриманні вимог екологічної безпеки, забезпеченні державою права на безпечне для життя і здоров`я людини довкілля, гарантованого ст. 50 Основного Закону України, що за загальним правилом має безумовний пріоритет.
Таким чином, директор ТОВ «А-ЕНЕРГО» ОСОБА_4 будучи службовою особою, зловживаючи своїми повноваженнями, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи добре обізнаними з положеннями законодавства України, які регламентують діяльність з управління небезпечними відходами, організував робочий процес для здійснення господарської діяльності, пов`язаної з поводженням (утилізацією) небезпечних відходів за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, внаслідок чого забруднив земельну ділянку за вказаною адресою, що створило небезпеку для довкілля, завдавши державі в особі Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) матеріальних збитків на загальну суму 5 528 768 грн, що спричинило тяжкі наслідки.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
09 січня 2026 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Згідно Реєстраційної картки ТЗ права власності на автомобіль марки «PORSHE CAYENNE» білого кольору, 2008 року випуску,VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 .
Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: автомобіль марки «PORSHE CAYENNE» білого кольору, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 .
Внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна негативних наслідків для інших осіб не настане.
Досудове слідство вважає, що розгляд клопотання щодо арешту майна має першочергове значення і зволікання у його розгляді, пов`язане із викликом у судове засідання власника майна несе в собі значні ризики для сторони обвинувачення або позивач, оскільки дає власнику час для контрзаходів, що зробить подальше виконання рішення забезпечення позову.
З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «PORSHE CAYENNE» білого кольору, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, для унеможливлення відчуження, розпорядження нерухомим майном на користь третіх осіб.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
23.01.2026 року представником потерпілого Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) в межах кримінального провадження подано цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_4 (цивільний відповідач), де заявлено суму матеріального відшкодування збитків внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 5 528 768 гривень 00 копійок.
Також встановлено, що у приватній власності ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб марки «PORSHE CAYENNE» білого кольору, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджено реєстраційною карткою транспортного засобу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч.2 ст.173 КПК України): 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, необхідність запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), приходжу до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити, накласти арешт на транспортний засіб належний підозрюваному.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 127, 128, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на автомобіль марки «PORSHE CAYENNE» білого кольору, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1