УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2024 року за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, фізичної особи - підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000010 від 27 травня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 410 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак, не пізніше 18 квітня 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, вирішив організувати у військовій частині НОМЕР_1 систематичне привласнення належного вказаній військовій частині військового майна, а саме: дизельного палива та його подальшого збуту для незаконного отримання грошових коштів, та спланував досягнення поставленої мети за рахунок залучення до протиправної діяльності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та цивільних осіб, які мають безперешкодний доступ на територію вказаної військової частини.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 , знайомий з ОСОБА_5 , який впродовж тривалого часу орендує у військовій частині НОМЕР_1 частину приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходяться неподалік від автозаправної станції вказаної військової частини, звернувся до останнього з пропозицією співучасті у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України. Згідно розробленого та озвученого ОСОБА_7 плану, ОСОБА_5 повинен був виділити частину орендованого ним приміщення для безперешкодного заїзду всередину автомобільної техніки, за допомогою якої здійснюватиметься зливання незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива військової частини НОМЕР_1 , до ємностей,заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_5 , повинен був зберігати вказане дизельне паливо у орендованому ним приміщенні та, використовуючи власний транспортний засіб, вивозити його за територію військової частини і здійснювати реалізацію серед цивільних осіб, а отримані від таких незаконних дій грошові кошти, розподіляти між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ..

На вказану пропозицію ОСОБА_7 щодо відведеної останнім ролі пособника під час вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 добровільно погодився.

В подальшому, усвідомлюючи, що місце зливання, зберігання незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива, а також його вивезення за межі військової частини та реалізацію буде забезпечено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак, не пізніше 18 квітня 2025 року, звернувся до водія електрогазового відділення технічного взводу аеродромно-технічної роти 110 авіаційної комендатури ОСОБА_8 , за яким закріплений автомобіль марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , з пропозицією співучасті останнього у спільному вчиненні з ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України. Згідно розробленого та озвученого ОСОБА_7 плану, ОСОБА_8 під час здійснення переливання дизельного палива за допомогою вищевказаного автомобіля з резервуарів, в яких воно зберігалося, до модуля РГС-20 053/23, повинен був зливати до нього не весь об`єм, а частину, яку буде визначено ОСОБА_7 . Решту дизельного палива, яке залишиться у автоцистерні, ОСОБА_8 , повинен був завозити вказаним автомобілем до орендованого ОСОБА_5 приміщення, де зливати його до заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей.

На озвучену пропозицію ОСОБА_7 щодо відведеної ролі виконавця під час вчинення кримінального правопорушення, розуміючи, що в разі відмови від неї для нього можуть настати негативні наслідки в ході подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_8 добровільно погодився.

В той же час, ОСОБА_7 , як організатор вчинення кримінального правопорушення, маючи безперешкодний доступ до місця зберігання дизельного палива та можливість безперешкодного протиправного його переміщення до будь-якого місця, тобто фактичну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, всупереч положенням нормативно-правових актів, посадовим обов`язкам та інтересам військової служби, повинен був здійснювати організацію його перевезення ОСОБА_8 до орендованих ОСОБА_5 приміщень, забезпечувати комунікацію між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також вживати заходів із оформлення всіх необхідних документів для списання незаконно привласненого ним дизельного палива.

18 квітня 2025 року о 10 годині 15 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відбулася телефонна розмова, в ході якої, з метою реалізації спільного злочинного плану, останній повідомив ОСОБА_5 про можливість зливу незаконно привласненого ним дизельного палива, у зв`язку з чим, вони домовилися про прибуття ОСОБА_5 до орендованого ним приміщення на території військової частини НОМЕР_1 .

Того ж дня, тобто 18 квітня 2025 року, у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак, не пізніше, 11 години 52 хвилини, ОСОБА_8 прибув до автозаправної станції військової частини НОМЕР_1 на автомобілі марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , в автоцистерну якої, за вказівкою ОСОБА_7 , здійснив закачування з резервуару для зберігання, не встановленого в ході досудового розслідування об`єму дизельного палива «ДП Арк Євро агенція» для перекачування його до модуля РГС-20 053/23.

В той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, ОСОБА_7 , згідно раніше визначеного злочинного плану, наказав ОСОБА_8 злити до модуля частину дизельного палива, а решту, об`ємом не менше 1670 л (1386,1 кг), залишити в автоцистерні, після чого, поїхати до орендованого ОСОБА_5 приміщення, де злити його до заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей.

Діючи з метою реалізації злочинного плану та згідно визначеної ОСОБА_7 ролі виконавця вчинення кримінального правопорушення, після злиття частини дизельного палива до модуля РГС-20 053/23, 18 квітня 2025 року об 11 годині 52 хвилини ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , заїхав до орендованої ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де на нього чекав ОСОБА_5 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше визначеного злочинного плану, за допомогою насоса та рукава для зливу зазначеного автомобіля, вони разом здійснили злив з автоцистерни дизельного палива об`ємом 1670 л (1386,1 кг), до трьох заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей типу «Єврокуб» об`ємом 1000 літрів кожна, після чого, ОСОБА_8 , керуючи тим же автомобілем, залишив зазначене приміщення, внаслідок чого, в результаті вказаного незаконного розпорядження ОСОБА_7 , за співучасті ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , зазначеним військовим майном, а саме: дизельним паливом «ДП Арк Євро агенція», вказане майно незаконно вибуло з власності військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, військовій частині було завдано збитки в розмірі 57994 гривень 42 копійки (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні сорок дві копійки).

В подальшому, 19 квітня 2025 року об 11 годині 56 хвилин, з метою продовження реалізації спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_5 прибув на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_3 до орендованої ним у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де, в 12 каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, перелив з ємностей типу «Єврокуб» незаконно привласнене ОСОБА_7 дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» військової частини НОМЕР_1 , загальним об`ємом 250 літрів, після чого, завантаживши їх до салону та багажника вказаного автомобіля, о 12 годині 22 хвилини виїхав на ньому з вказаного приміщення.

Того ж дня, тобто 19 квітня 2025 року о 12 годині 32 хвилини, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибув до приміщення гаражу № НОМЕР_5 Автомобільного гаражного кооперативу «Зоря» за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Європейська, 102, де під час зустрічі з ОСОБА_9 , було здійснено переливання дизельного палива з каністр у розташовану у гаражі ємність типу «Єврокуб» загальним об`ємом 250 літрів (207,5 кг), за що ОСОБА_9 було надано ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 9580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень) гривень. Таким чином, виконуючи визначену ОСОБА_7 роль пособника, ОСОБА_5 збув здобуте внаслідок вчинення протиправних дій майно, а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція», належне військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, 21 квітня 2025 року о 10 годині 55 хвилин, з метою продовження реалізації спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_5 прибув на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061» державний номерний знак НОМЕР_4 , до орендованої ним у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де, в 12 каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, перелив з ємностей типу «Єврокуб» незаконно привласнене ОСОБА_7 дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» військової частини НОМЕР_1 , загальним об`ємом 250 літрів, після чого, завантаживши їх до салону та багажника вказаного автомобіля, об 11 годині 20 хвилин виїхав на ньому з вказаного приміщення.

Того ж дня, тобто 21 квітня 2025 року об 11 годині 31 хвилині, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибув до приміщення гаражу № НОМЕР_5 автомобільного гаражного кооперативу «Зоря», що розташовується за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Європейська, 102, де під час зустрічі з ОСОБА_9 , було здійснено переливання дизельного палива з каністр у розташовану у гаражі ємність типу «Єврокуб» загальним об`ємом 250 літрів (207,5 кг), за що ОСОБА_9 було надано ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 080 (десять тисяч вісімдесят гривень) гривень. Таким чином, виконуючи визначену ОСОБА_7 роль пособника, ОСОБА_5 збув здобуте внаслідок вчинення протиправних дій майно, а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція», належне військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, 21 квітня 2025 року в період часу з 12 години 40 хвилин по 21 годину 22 хвилини, в ході проведення обшуку на території військової частини НОМЕР_1 , у орендованій ОСОБА_5 частині приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, було виявлено та вилучено три ємності типу «Єврокуб», в яких знаходилося незаконно привласнене ОСОБА_7 , за співучасті з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , майно військової частини НОМЕР_1 , а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» загальним об`ємом 1170 літрів (971,1 кг).

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 410 КК України, викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства; ті самі дії, вчинені військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли істотну шкоду, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, -

караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 410 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, вчинене останнім в умовах правового режиму воєнного стану в Україні.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 410 КК України, викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства; ті самі дії, вчинені військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли істотну шкоду, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, -

караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає.

Підозрюваний ОСОБА_10 не одружений, на утриманні малолітні неповнолітні діти непрацездатні батьки відсутні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем.

Підозрюваний ОСОБА_5 на виклики слідчого та слідчого судді неодноразово не з`являвся, постановою слідчого був оголошений у розшук.

23 жовтня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий на підставі ували слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2025 року у справі № 712/14359/25.

Враховуючи викладене, підозрюваний, усвідомлюючи факт можливого притягнення його кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану в Україні, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно перетнути державний кордон України, а тому існує обґрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , тривалий час орендує приміщення на території військової частини НОМЕР_1 , має товариські відносини з військовослужбовцями вказаної військової частини, а тому, перебуваючи на волі, останній,з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, може використати свої зв`язки для знищення, приховування та/або спотворення документів, які в подальшому можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні № 0000010.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Не будучи обмежений у пересуванні, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Наразі, ОСОБА_8 , який має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, надано викривальні покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, до якого його було залучено підозрюваним ОСОБА_7 , за пособництва ОСОБА_5 . Таким чином, будучи обізнаним про вказаний факт, ОСОБА_5 , з урахуванням того, що йому не було відомо про це раніше, може впливати на ОСОБА_8 , з метою зміни останнім раніше наданих ним показів або відмови від наданих показів.

В той же час, окремими водіями військової частини НОМЕР_1 надано покази, згідно яких, підписи від їх імені у документах щодо отримання дизельного палива та його використання, виконані не ними, а іншими особами, що свідчить про їх підроблення з метою документального забезпечення незаконного списання дизельного палива.

Окрім того, в ході досудового розслідування зафіксовано ще три факти незаконного злиття ОСОБА_8 привласненого ОСОБА_7 дизельного палива у орендованому ОСОБА_5 приміщенні, у зв`язку з чим, в ході досудового розслідування кримінального провадження проводиться значний комплекс слідчих та процесуальних дій, направлених на збір доказів, в тому числі допити в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , цивільних осіб, яким ОСОБА_5 здійснював збут незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива. Знаючи про вказаний факт, а також про таких осіб, ОСОБА_5 може впливати на них з метою надання вказаними особами неправдивих показів для приховування обставин вчинення злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

У вказаному кримінальному провадженні встановлені не всі свідки вказаного кримінального правопорушення, а також допитані не всі встановлені в ході досудового розслідування свідки.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Факт викрадення та привласнення військового майна, в тому числі дизельного палива, підриває авторитет Збройних Сил України та інших військових формувань, деморалізує військовослужбовців, дискредитує командування. Якщо особа вже вчинила злочин на фоні воєнного стану, є підстави вважати, що вона може продовжити протиправну поведінку. Враховуючи факт подальшої оренди ОСОБА_5 тих ще приміщень на території військової частини НОМЕР_1 та можливості спілкування з ОСОБА_7 , який продовжує мати доступ до паливно-мастильних матеріалів військової частини, існують можливості для продовження привласнення військового майна вказаними особами.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється.

Неможливість застосування іншого запобіжного заходу іншого, окрім тримання під вартою, полягає в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в Черкаській області, останній, перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, що також, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою. Також, останній фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, як зі свідками, так і з особами, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення перевіряється в ході досудового розслідування. Вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану в Україні об`єктивно підвищує суспільну небезпеку діяння, що вимагає застосування найсуворішого запобіжного заходу. Враховуючи факт вчинення злочину у період дії воєнного стану в Україні щодо військового майна та реальні ризики втечі та впливу на інших осіб, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання уникнення вищевказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_5 займається підприємницькою діяльністю за що отримує прибуток.

Крім цього, слід також врахувати, що лише за один факт незаконного привласнення ОСОБА_7 за співучасті з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 дизельного палива військової частини об`ємом 1670 л (1386,1 кг) сума завданого збитку становить 57 994 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 42 (сорок дві) копійки. В той же час, зафіксовано ще три інших таких привласнення, розмір завданих збитків від яких буде визначений після визначення точного об`єму привласненого підозрюваними дизельного палива. Таким чином, протиправна діяльність підозрюваного мала системний характер.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, прокурор вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, беручи до уваги, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинене з корисливих мотивів в умовах воєнного стану в Україні, а також враховуючи, що ОСОБА_5 отримує прибуток від здійснення підприємницької діяльності, а також неправомірно отримував грошові кошти від реалізації привласненого дизельного палива, визначити підозрюваному розмір заставу - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Саме такий розмір застави, на думку органу досудового розслідування, буде достатньо стимулюючим засобом, щоб позбавити підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану в Україні покладених на таку особу обов`язків.

Разом з тим, у разі внесення застави, орган досудового розслідування вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які обіймають посади водіїв військової частини, в тому числі ОСОБА_8 ; військовослужбовцями, на яких посадовими обов`язками покладено вирішення питань щодо отримання, видачі, обліку пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 ; з громадянином ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 410 КК України.

24 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з можливістю внесення застави.

02 грудня 2025 року постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09 січня 2026 року.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 заявлені в клопотанні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначив, що жоден інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

24 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з можливістю внесення застави.

На сьогодняшній день, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали від 24 жовтня 2025 року у справі № 712/13922/25 продовжують існувати і не зменшились.

02 грудня 2025 року постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09 січня 2026 року.

Зазначив, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, є необхідність: отримання висновків експертів за результатами проведення двох вже призначених в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000010 судових почеркознавчих експертиз, в яких на вирішення експертам поставлено понад 80 питань; проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення осіб, якими вносилися недостовірні відомості до дорожніх листів, на підставі яких здійснювалося незаконне списання дизельного палива, тобто, співучасників вчинення злочину; скерування листа до ІНФОРМАЦІЯ_3 про призначення службового розслідування за фактом незаконного списання дизельного палива у військовій частині НОМЕР_1 шляхом внесення недостовірних відомостей про вибуття водіїв військової частини за межі гарнізону до інших областей, та отримання відповідного висновку за результатами проведення службового розслідування, та долучення вказаного висновку до матеріалів кримінального провадження; після отримання висновків судових почеркознавчих експертиз та документів, які були предметом їх дослідження, зокрема, дорожніх листів та роздавальних відомостей, призначення аудиторського дослідження із залученням відповідних фахівців державних органів для визначення розміру завданих збитків військовій частині НОМЕР_1 за результатами незаконного списання дизельного палива; після проведення аудиторського дослідження висновок з матеріалами скерувати до експертної установи з призначенням судової економічної експертизи для підтвердження завданих збитків військовій частині НОМЕР_1 ; на підставі додатково зібраних доказів скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та після погодження її з прокурором, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваним; проведення інших слідчих та процесуальних дій, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування; складення обвинувального акту та виконання вимог ст. 290 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали від 24 жовтня 2-25 року у справі № 712/13922/25, продовжують існувати і не зменшились, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2026 року, в межах строку досудового розслідування, з можливістю внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти продовження застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 зазначив, що підозра є необґрунтованою; прокурором та слідчим не доведено належними достатніми доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В разі продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав; підтримав захисника. Просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилався на незадовільний стан здоров`я. Доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я слідчому судді не надав.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що тримання під вартою перешкоджає йому працювати та, як наслідок, сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності, виконувати належним чином зобов`язання перед банківськими та іншими фінансовими установами.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000010, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 травня 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000010, внесені до вказаного реєстру за фабулою: «Службові особи військової частини НОМЕР_1 , шляхом зловживання службовим становищем, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану привласнюють паливо-мастильні матеріали вказаної військової частини для подальшого збуту» - правова кваліфікація ч.4 ст. 410 КК України.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000010 від 27 травня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 410 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак, не пізніше 18 квітня 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, вирішив організувати у військовій частині НОМЕР_1 систематичне привласнення належного вказаній військовій частині військового майна, а саме: дизельного палива та його подальшого збуту для незаконного отримання грошових коштів, та спланував досягнення поставленої мети за рахунок залучення до протиправної діяльності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та цивільних осіб, які мають безперешкодний доступ на територію вказаної військової частини.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 , знайомий з ОСОБА_5 , який впродовж тривалого часу орендує у військовій частині НОМЕР_1 частину приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходяться неподалік від автозаправної станції вказаної військової частини, звернувся до останнього з пропозицією співучасті у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України. Згідно розробленого та озвученого ОСОБА_7 плану, ОСОБА_5 повинен був виділити частину орендованого ним приміщення для безперешкодного заїзду всередину автомобільної техніки, за допомогою якої здійснюватиметься зливання незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива військової частини НОМЕР_1 , до ємностей,заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_5 , повинен був зберігати вказане дизельне паливо у орендованому ним приміщенні та, використовуючи власний транспортний засіб, вивозити його за територію військової частини і здійснювати реалізацію серед цивільних осіб, а отримані від таких незаконних дій грошові кошти, розподіляти між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ..

На вказану пропозицію ОСОБА_7 щодо відведеної останнім ролі пособника під час вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 добровільно погодився.

В подальшому, усвідомлюючи, що місце зливання, зберігання незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива, а також його вивезення за межі військової частини та реалізацію буде забезпечено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак, не пізніше 18 квітня 2025 року, звернувся до водія електрогазового відділення технічного взводу аеродромно-технічної роти 110 авіаційної комендатури ОСОБА_8 , за яким закріплений автомобіль марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , з пропозицією співучасті останнього у спільному вчиненні з ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України. Згідно розробленого та озвученого ОСОБА_7 плану, ОСОБА_8 під час здійснення переливання дизельного палива за допомогою вищевказаного автомобіля з резервуарів, в яких воно зберігалося, до модуля РГС-20 053/23, повинен був зливати до нього не весь об`єм, а частину, яку буде визначено ОСОБА_7 . Решту дизельного палива, яке залишиться у автоцистерні, ОСОБА_8 , повинен був завозити вказаним автомобілем до орендованого ОСОБА_5 приміщення, де зливати його до заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей.

На озвучену пропозицію ОСОБА_7 щодо відведеної ролі виконавця під час вчинення кримінального правопорушення, розуміючи, що в разі відмови від неї для нього можуть настати негативні наслідки в ході подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_8 добровільно погодився.

В той же час, ОСОБА_7 , як організатор вчинення кримінального правопорушення, маючи безперешкодний доступ до місця зберігання дизельного палива та можливість безперешкодного протиправного його переміщення до будь-якого місця, тобто фактичну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, всупереч положенням нормативно-правових актів, посадовим обов`язкам та інтересам військової служби, повинен був здійснювати організацію його перевезення ОСОБА_8 до орендованих ОСОБА_5 приміщень, забезпечувати комунікацію між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також вживати заходів із оформлення всіх необхідних документів для списання незаконно привласненого ним дизельного палива.

18 квітня 2025 року о 10 годині 15 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відбулася телефонна розмова, в ході якої, з метою реалізації спільного злочинного плану, останній повідомив ОСОБА_5 про можливість зливу незаконно привласненого ним дизельного палива, у зв`язку з чим, вони домовилися про прибуття ОСОБА_5 до орендованого ним приміщення на території військової частини НОМЕР_1 .

Того ж дня, тобто 18 квітня 2025 року, у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак, не пізніше, 11 години 52 хвилини, ОСОБА_8 прибув до автозаправної станції військової частини НОМЕР_1 на автомобілі марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , в автоцистерну якої, за вказівкою ОСОБА_7 , здійснив закачування з резервуару для зберігання, не встановленого в ході досудового розслідування об`єму дизельного палива «ДП Арк Євро агенція» для перекачування його до модуля РГС-20 053/23.

В той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, ОСОБА_7 , згідно раніше визначеного злочинного плану, наказав ОСОБА_8 злити до модуля частину дизельного палива, а решту, об`ємом не менше 1670 л (1386,1 кг), залишити в автоцистерні, після чого, поїхати до орендованого ОСОБА_5 приміщення, де злити його до заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей.

Діючи з метою реалізації злочинного плану та згідно визначеної ОСОБА_7 ролі виконавця вчинення кримінального правопорушення, після злиття частини дизельного палива до модуля РГС-20 053/23, 18 квітня 2025 року об 11 годині 52 хвилини ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «МАЗ-5334» автоцистерна АЦ-8 р.н.з. НОМЕР_2 , заїхав до орендованої ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де на нього чекав ОСОБА_5 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше визначеного злочинного плану, за допомогою насоса та рукава для зливу зазначеного автомобіля, вони разом здійснили злив з автоцистерни дизельного палива об`ємом 1670 л (1386,1 кг), до трьох заздалегідь підготовлених для цього ОСОБА_5 ємностей типу «Єврокуб» об`ємом 1000 літрів кожна, після чого, ОСОБА_8 , керуючи тим же автомобілем, залишив зазначене приміщення, внаслідок чого, в результаті вказаного незаконного розпорядження ОСОБА_7 , за співучасті ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , зазначеним військовим майном, а саме: дизельним паливом «ДП Арк Євро агенція», вказане майно незаконно вибуло з власності військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, військовій частині було завдано збитки в розмірі 57994 гривень 42 копійки (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні сорок дві копійки).

В подальшому, 19 квітня 2025 року об 11 годині 56 хвилин, з метою продовження реалізації спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_5 прибув на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_3 до орендованої ним у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де, в 12 каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, перелив з ємностей типу «Єврокуб» незаконно привласнене ОСОБА_7 дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» військової частини НОМЕР_1 , загальним об`ємом 250 літрів, після чого, завантаживши їх до салону та багажника вказаного автомобіля, о 12 годині 22 хвилини виїхав на ньому з вказаного приміщення.

Того ж дня, тобто 19 квітня 2025 року о 12 годині 32 хвилини, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибув до приміщення гаражу № НОМЕР_5 Автомобільного гаражного кооперативу «Зоря» за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Європейська, 102, де під час зустрічі з ОСОБА_9 , було здійснено переливання дизельного палива з каністр у розташовану у гаражі ємність типу «Єврокуб» загальним об`ємом 250 літрів (207,5 кг), за що ОСОБА_9 було надано ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 9580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень) гривень. Таким чином, виконуючи визначену ОСОБА_7 роль пособника, ОСОБА_5 збув здобуте внаслідок вчинення протиправних дій майно, а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція», належне військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, 21 квітня 2025 року о 10 годині 55 хвилин, з метою продовження реалізації спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_5 прибув на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061» державний номерний знак НОМЕР_4 , до орендованої ним у військовій частині НОМЕР_1 частини приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, які розташовуються на території зазначеної військової частини, де, в 12 каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, перелив з ємностей типу «Єврокуб» незаконно привласнене ОСОБА_7 дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» військової частини НОМЕР_1 , загальним об`ємом 250 літрів, після чого, завантаживши їх до салону та багажника вказаного автомобіля, об 11 годині 20 хвилин виїхав на ньому з вказаного приміщення.

Того ж дня, тобто 21 квітня 2025 року об 11 годині 31 хвилині, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «ВАЗ» модель «21061», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибув до приміщення гаражу № НОМЕР_5 автомобільного гаражного кооперативу «Зоря», що розташовується за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Європейська, 102, де під час зустрічі з ОСОБА_9 , було здійснено переливання дизельного палива з каністр у розташовану у гаражі ємність типу «Єврокуб» загальним об`ємом 250 літрів (207,5 кг), за що ОСОБА_9 було надано ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 080 (десять тисяч вісімдесят гривень) гривень. Таким чином, виконуючи визначену ОСОБА_7 роль пособника, ОСОБА_5 збув здобуте внаслідок вчинення протиправних дій майно, а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція», належне військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, 21 квітня 2025 року в період часу з 12 години 40 хвилин по 21 годину 22 хвилини, в ході проведення обшуку на території військової частини НОМЕР_1 , у орендованій ОСОБА_5 частині приміщень автомобільної технічно-експлуатаційної частини, було виявлено та вилучено три ємності типу «Єврокуб», в яких знаходилося незаконно привласнене ОСОБА_7 , за співучасті з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , майно військової частини НОМЕР_1 , а саме: дизельне паливо «ДП Арк Євро агенція» загальним об`ємом 1170 літрів (971,1 кг).

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 410 КК України, викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства; ті самі дії, вчинені військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли істотну шкоду, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, -

караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, вчинене останнім в умовах правового режиму воєнного стану в Україні.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 410 КК України, викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства; ті самі дії, вчинені військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли істотну шкоду, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, -

караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає.

Підозрюваний ОСОБА_10 не одружений, на утриманні малолітні неповнолітні діти непрацездатні батьки відсутні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем.

Підозрюваний ОСОБА_5 на виклики слідчого та слідчого судді неодноразово не з`являвся, постановою слідчого був оголошений у розшук.

23 жовтня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий на підставі ували слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2025 року у справі № 712/14359/25.

Враховуючи викладене, підозрюваний, усвідомлюючи факт можливого притягнення його кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану в Україні, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно перетнути державний кордон України, а тому існує обґрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , тривалий час орендує приміщення на території військової частини НОМЕР_1 , має товариські відносини з військовослужбовцями вказаної військової частини, а тому, перебуваючи на волі, останній,з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, може використати свої зв`язки для знищення, приховування та/або спотворення документів, які в подальшому можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні № 0000010.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Не будучи обмежений у пересуванні, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Наразі, ОСОБА_8 , який має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, надано викривальні покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, до якого його було залучено підозрюваним ОСОБА_7 , за пособництва ОСОБА_5 . Таким чином, будучи обізнаним про вказаний факт, ОСОБА_5 , з урахуванням того, що йому не було відомо про це раніше, може впливати на ОСОБА_8 , з метою зміни останнім раніше наданих ним показів або відмови від наданих показів.

В той же час, окремими водіями військової частини НОМЕР_1 надано покази, згідно яких, підписи від їх імені у документах щодо отримання дизельного палива та його використання, виконані не ними, а іншими особами, що свідчить про їх підроблення з метою документального забезпечення незаконного списання дизельного палива.

Окрім того, в ході досудового розслідування зафіксовано ще три факти незаконного злиття ОСОБА_8 привласненого ОСОБА_7 дизельного палива у орендованому ОСОБА_5 приміщенні, у зв`язку з чим, в ході досудового розслідування кримінального провадження проводиться значний комплекс слідчих та процесуальних дій, направлених на збір доказів, в тому числі допити в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , цивільних осіб, яким ОСОБА_5 здійснював збут незаконно привласненого ОСОБА_7 дизельного палива. Знаючи про вказаний факт, а також про таких осіб, ОСОБА_5 може впливати на них з метою надання вказаними особами неправдивих показів для приховування обставин вчинення злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

У вказаному кримінальному провадженні встановлені не всі свідки вказаного кримінального правопорушення, а також допитані не всі встановлені в ході досудового розслідування свідки.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Факт викрадення та привласнення військового майна, в тому числі дизельного палива, підриває авторитет Збройних Сил України та інших військових формувань, деморалізує військовослужбовців, дискредитує командування. Якщо особа вже вчинила злочин на фоні воєнного стану, є підстави вважати, що вона може продовжити протиправну поведінку. Враховуючи факт подальшої оренди ОСОБА_5 тих ще приміщень на території військової частини НОМЕР_1 та можливості спілкування з ОСОБА_7 , який продовжує мати доступ до паливно-мастильних матеріалів військової частини, існують можливості для продовження привласнення військового майна вказаними особами.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч.1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування іншого запобіжного заходу іншого, окрім тримання під вартою, полягає в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в Черкаській області, останній, перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, що також, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою. Також, останній фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, як зі свідками, так і з особами, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення перевіряється в ході досудового розслідування. Вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану в Україні об`єктивно підвищує суспільну небезпеку діяння, що вимагає застосування найсуворішого запобіжного заходу. Враховуючи факт вчинення злочину у період дії воєнного стану в Україні щодо військового майна та реальні ризики втечі та впливу на інших осіб, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання уникнення вищевказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 410 КК України.

24 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з можливістю внесення застави.

02 грудня 2025 року постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09 січня 2026 року.

На даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і не зменшились, а тому з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного виникла необхідність у продовженні раніше застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ступінь суспільної небезпечності, яку несуть в собі кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), вчинені в період воєнного стану в Україні, враховуючи зміст ризиків, для запобіганні яких необхідне застосування запобіжного заходу, та особу підозрюваного, який переховувався від органу досудового розслідування та слідчого судді, на виклики слідчого та слідчого судді неодноразово не з`являвся, постановою слідчого був оголошений у розшук; 23 жовтня 2025 року підозрюваний був затриманий на підставі ували слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2025 року у справі № 712/14359/25, прокурором та слідчим доведено належними достовірними доказами, що жоден інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2025 року становить 3028 гривні.

З урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, майнового стану та особи підозрюваного, який є суб`єктом підприємницької діяльності, систематично отримував незаконних дохід від протиправного привласнення військового майна, обгрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану в Україні, необхідно визначити підозрюваному розмір застави 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 - 199, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2024 року за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , з громадянином ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю (в разі застосування органом досудового розслідування).

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині доставки підозрюваного ОСОБА_5 до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», доручити РКС ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, прокурору та слідчому.

Ухвала слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 05 грудня 2025 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1