СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6758/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0000941 від 25.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 , шляхом позбавлення його права на відчуження, розпорядження ним, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0324 площею 0.0162 га; земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0346 площею 0.0131 га; земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0338 площею 0.0119 га., що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000941 від 25.10.2023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з наказом № 49 від 17.06.2015 за підписом ОСОБА_5 останній приступив до виконання обов`язків як директор ТОВ «Агрошляхбуд».

Відповідно до Статуту ТОВ «Агрошляхбуд» () затвердженого загальними зборами учасників (далі - Статут) товариство є юридичною особою, має право від свого імені укладати цивільно-правові та інші угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав.

Метою накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває не рухоме майно, яке за результатами судового розгляду може бути предметом конфіскації, тому майном, що належить арештувати є: земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0324 площею 0.0162 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0346 площею 0.0131 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0338 площею 0.0119 га.

Документами, що підтверджують право власності підозрюваного ОСОБА_5 на майно, що належить арештувати є інформаційна довідка: № 446624266.

Разом з тим, в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що існує реальна загроза подальшого відчуження майна підозрюваного ОСОБА_5 , яке належить арештувати, тому враховуючи те, що майно на яке необхідно накласти арешт не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України наявна необхідність у розгляді вказаного клопотання без повідомлення власників та користувачів майна.

Слідчий в судове засіадння не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, вимоги заявлені в матеріалах клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0000941 від 25.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження ним, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0324 площею 0.0162 га; земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0346 площею 0.0131 га; земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0338 площею 0.0119 га., що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1