Справа № 953/1485/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2026 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та питання щодо призначення обвинувального акту до розгляду у кримінальному провадженні № 0000265 від 16.02.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, який є фізичною особою-підприємцем, одружений, на утримані нікого немає, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, який працює на посаді начальника конструкторського відділу енергозапчастин та організації проектних робіт АТ "Українські енергетичні машини", одружений, на утриманні нікого немає, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, який працює на посаді заступника начальника зварювально-механічного цеху з виробництва АТ "Українські енергетичні машини", не одружений, на утриманні нікого немає, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України

УСТАНОВИВ

1. На розгляді у Київському районному суді м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 16.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28 частини першої статті 111-2 КК України

1.1. Указаний обвинувальний акт розглядався Київським районним судом м. Харкова у складі судді ОСОБА_10 .

1.2. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 № 2669/0/15-25 суддю ОСОБА_10 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно з протоколом кримінальну справу № 953/1485/25, провадження № 1-кп/953/642/25 передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

1.3. Київський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 ухвалою від 25.12.2025 прийняв матеріали кримінального провадження № 0000265 від 16.02.2024 до свого провадження та призначив підготовче судове засідання.

1.4. У підготовче судове засідання 09.01.2026 з`явились прокурор, обвинувачені та захисники.

1.5. Прокурор подав клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

1.6. Клопотання мотивовані тим, що ухвалою суду від 17.11.2025 було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави, яка внесена. Також на обвинувачених були покладені відповідні обов`язки. Ризики, які були враховані судом тривають та продовжують існувати на цей час. Зазначає, що обвинувачені через тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії російської федерації проти України, можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території російської федерації чи тимчасово окупованих частинах території України та на території російської Федерації (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також обґрунтовуючи наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 прокурор вказує, що зі слів обвинуваченого його донька та дружина проживають у рф, що може спонукати його до переховування на території держави-агресора; обвинувачені можуть незаконно впливати на інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вказані особи знайомі, підтримують особисті дружні відносини, та при вчиненні злочину діяли за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про обізнаність вказаних осіб про діяння один одного, та дає змогу останнім "скорегувати" показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи факт вручення обвинуваченим копій матеріалів кримінального провадження, в тому числі протоколів допитів свідків, у яких зазначені їх анкетні данні, місця проживання та місця роботи, обвинувачені можуть незаконно впливати на них (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); враховуючи той факт, що вчинення обвинуваченими подовжувального злочину, останні можуть продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Указані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, без продовження покладення на обвинувачених процесуальних обов`язків.

1.7. Захисники та обвинувачені вказали, що не погоджують з обґрунтування певних ризиків, однак проти клопотання прокурора не заперечують та вважають, що воно підлягає задоволенню з метою досягнення цілей кримінального судочинства.

1.8. У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено.

1.9. Інші учасники підготовчого судового засідання також вважали, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає.

2. Суд, заслухавши учасників, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Щодо клопотань про продовження строку дії обов`язків

2.1. Київський районний суду м. Харкова ухвалою від 17.11.2025 продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15.01.2026 року включно; визначив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожному суму застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень. Також визначив, що у разі внесення визначеної суми застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на кожного обвинуваченого такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 6) носити електронні засоби контролю.

У вказаній ухвалі Суд встановив існування трьох ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування обвинувачених від суду; продовження аналогічних злочинних дій; протиправного впливу на свідків).

2.2. З огляду на приписи частини 4 статті 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

2.3. Відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2.4. Згідно зі статтею 178 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стосовно індивідуальних особливостей підозрюваного/обвинуваченого та інкримінованого кримінального правопорушення.

2.5. Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2.6. Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявник не може ставити під сумнів висновки, покладені в основу рішень слідчого судді про застосування або попередню зміну запобіжного заходу. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо свідчать про зміну взятих до уваги обставин, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Суд не переглядає рішення про застосування або попередню зміну запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює факти, що виникають у зв`язку з плином кримінального провадження і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або спосіб його виконання.

2.7. Це кримінальне провадження, після його передачі на розгляд іншому складу суду, знаходиться на стадії підготовчого засідання, розгляд обвинувального акту не розпочато. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Під час розгляду клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків Суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а учасники не можуть ставити під сумнів висновки, покладені в основу відповідного судового рішення. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

2.8. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

2.9. Залишаючись послідовним у мотивах, викладених у попередніх ухвалах від 17.04.2024, 03.03.2025, 17.11.2025 та інших (з цього самого питання), з урахуванням наявних обставин, пов`язаних із розглядом кримінального провадження, суд доходить висновку, що актуальними залишаються ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення. Учасники кримінального провадження не надали жодних нових обставин, які можуть свідчити про посилення або зменшення цих ризиків. При чому сам перебіг судового розгляду і виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків не може автономно від інших обставин справи свідчити про безумовне зменшення ризиків.

2.10. Ризик переховування обвинувачених від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , суворість можливого покарання, неможливість застосування "пільгових" інститутів кримінального права у випадку визнання їх винуватим у вчинені інкримінованого діяння. Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого частиною третьою статті 28 частини першої статті 11-2. Санкція вказаної норми відносить інкримінований злочин до особливо тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої

Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання їх винуватими у майбутньому, обвинувачені можуть вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Суд враховує, що кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Вказаний ризик корелюється, зокрема, із обов`язком не відлучатися із м. Харкова без дозволу суду.

2.11. Наразі розгляд обвинувального акту не розпочато, провадження перебуває на стадії призначення справи до судового розгляду. З огляду на те, що прокурор сформував і надав перелік свідків, обвинувачені володіють відомостями про них та їх показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). З огляду на реалізацію принципу змагальності сторона обвинувачення самостійно визначає способи доведення своєї правової позиції, у тому числі коло свідків, показання яких, на думку прокурора, мають значення для встановлення обставин кримінального провадження. Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на етапі досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

2.12. Також в попередніх ухвалах суд досліджував питання можливості продовження вчинення правопорушення та з`ясував, що обвинуваченим поставлено за провину систематичне вчинення під час збройної агресії Російської Федерації проти України сприяння державі-агресору впродовж тривалого часу (від півроку до двох років). Зазначене суттєво підвищує ризик продовження кримінально протиправної діяльності. Водночас в умовах воєнного стану ризик вчинення нових подібних злочинів становить істотну загрозу інтересам держави й суспільства, зокрема, обороноздатності країни, її економічній безпеці, соціальному благополуччю, правам та свободам інших осіб. Відповідно, указаний довід також враховується судом.

2.13. Суд також враховує сторони захисту (захисників та самих обвинувачених), які у судовому засіданні не заперечували проти заявлених прокурором клопотань про продовження обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та вказали, що вважають, що таке відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

2.14. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинувачених і здатні запобігти встановленим ризикам. Продовжуючи строк дії покладених на обвинувачених обов`язків, суд виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Щодо призначення судового розгляду

2.15. Відповідно до частини четвертої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

2.16. Суд у підготовчому засіданні роз`яснив обвинуваченим заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки санкція норми, яка інкримінується обвинуваченим передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

2.17. Обвинувачені та їх захисники відповідного клопотання не заявили, вказали, що не потребують колегіального розгляду справи.

2.18. У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено.

2.19. Інші учасники підготовчого судового засідання також вважали, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає.

2.20. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання, обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу, витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено.

2.21. Після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду (частина перша статті 316 КПК України).

2.22. На підставі зазначеного та враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 1 - 4 ч. 2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає, проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 7, 176 - 178, 193, 194, 196, 314 - 317, 370 - 372, 376, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків задовольнити.

2. Продовжити до 09.03.2026 включно обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронні засоби контролю.

3. Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000265 від 16.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України на 19 січня 2026 року о 12 год. 30 хв. в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б, каб. 23).

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Для участі в судовому засіданні викликати учасників судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.01.2026.

Суддя ОСОБА_1