Провадження № 1-кп/554/940/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0001921 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001921 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин за місцем його проживання, з покладенням обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України. Під час досудового розслідування 10.06.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Полтави застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за місцем його проживання строком на 2 місяці, строк дії якого був неодноразово продовжений під час судового розгляду кримінального провадження, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 01.10.2025 року ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин за місцем його проживання строком на 2 місяці, тобто до 01.12.2025 року. Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході здійснення досудового розслідування доказами. Крім того, ризики, встановлені слідчим суддею, жодним чином не зменшились та не змінились. Зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити злочинну діяльність. Таким чином, будь який інший, більш м?який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження. Враховуючи викладене, виникла необхідність у продовженні ОСОБА_3 домашнього арешту.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про відкладення судового засіданні на іншу дату, у зв`язку з її перебуванням з18.11.2025 року по 08.12.2025 року у відпустці поза межами Полтавської області.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та проти розгляду клопотання прокурора без участі його захисника.

Враховуючи те, що по вказаному кримінальному провадженню участь захисника не є обов?язковою, обвинувачений не заперечував розглянути клопотання прокурора за відсутності захисника, суд визнав можливим розглянути клопотання прокурора за відсутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

Відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за місцем його проживання, без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, строк дії якого був неодноразово продовжений під час судового розгляду кримінального провадження, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 01.10.2025 року ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин за місцем його проживання строком на 2 місяці, тобто до 01.12.2025 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але зі зміною годин заборони покидати місце проживання з 22.00 години до 07.00 години, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Під час вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу застосованого раніше до обвинуваченого, суд виходить з того, що прокурором доведено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Так, за вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, а отже, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, останній може ухилятися від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, анкетні дані яких та місця їх проживання йому відомі, з метою зміни ними показів на його користь, що унеможливить об?єктивний судовий розгляд провадження, оскільки кримінальне провадження по суті ще не розглядалось, свідки не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій.

Тому, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 ст. 177 КПК України.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення суд вважає малоймовірним, адже останній раніше не судимий.

Тому, з урахуванням вимог ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , обставини вчинення ним вказаних злочинів, вагомість наявних доказів вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, оскільки вважає, що ризики, визначені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування саме такого запобіжного заходу, з часом не зменшились та не змінились, на сьогодні є реальними та дійсними. Обрання більш м?яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заходу відпала, судом не встановлено.

Тому, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. ст. 131, 177 КПК України - досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 ст. 177 КПК України, продовжений обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці, буде достатньою дієвим запобіжним заходом.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилини до 07 години 00 хвилини, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов?язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із Полтавської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали до 27 січня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для виконання, а учасникам кримінального провадження до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_6