ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного за ч.1 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000954 від 03.09.2025, -

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі) строком на 60 днів, а саме з моменту затримання 04 вересня 2025 року до 02 листопада 2025 року включно за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки: - прибувати за кожним викликом слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування; - не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин цього провадження; - здати на зберігання слідчому або прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є студентом 3-го курсу групи ГБ23-1/9 Гірничо-фахового коледжу.

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодився прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити свою ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави, у разі сплати застави покласти певні обов`язки.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, що свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення.

Зауважує, що існують достатні підстави, які свідчать про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наголошує, що обвинуваченому ОСОБА_6 не може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки є ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки саме за місцем мешкання ОСОБА_6 слідчим вилучено 228 сліп-пакетів із різними видами засобів та психотропних речовин. Особисте зобов`язання не може бути застосоване, оскільки перебуваючи на волі, не сприятиме виконанню ним покладених процесуальних обов`язків. Наведені обставини, свідчать про неможливість запобігти наявним ризикам, шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Зауважує, що судом не враховано, що ОСОБА_6 не працевлаштований, заробляє на життя лише з продажу наркотичних засобів, не враховано обставини кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_6 , кількість вилученого засобу, період дії воєнного стану, злочинна діяльність була припинена лише завдяки роботі правоохоронних органів, крім того, останній затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив залишити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши матеріали судового провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст. ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Зі змісту ст. 181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Так, відділенням поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000954 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про що до ЄРДР внесена відповідна інформація.

04.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: - протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - протоколами оглядів місць події від 03.09.2025 поряд з будинком №5 по вул. Петра Дорошенка, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, та у лісосмузі поблизу ЗГТ «Авторинок «Термінал» по вул. Нікопольське шосе, в Металургійному районі м. Кривого Рогу; - протоколом обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 ; - речовими доказами, вилученими в ході проведення досудового розслідування, а саме: згортки з наліпками червоного, зеленого, чорного кольорів, ідентичні за способом упакування, з речовинами всередині візуально схожими на наркотичні, у загальній кількості 253 шт., вилучені у ОСОБА_6 в ході проведення огляду місця події та обшуку житла, 3 сліп-пакета з порошкоподібною речовиною всередині, візуально схожою на наркотичну, мобільний телефон «IPhone SE», модель: MMX73LL/A, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Blackview», модель: BV6200Pro SVTS 75981/78, IMEI2: НОМЕР_3 , на яких збережено фотознімки місць закладок; - протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_6 ; - висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/35171-НЗПРАП від 04.09.2025; - повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що даних матеріалів достатньо для переконання об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 дійсно міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 необхідного запобіжного заходу, слідчий суддя у повній мірі дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджено доказами, достатніми на етапі досудового розслідування для вирішення питання щодо запобіжного заходу і дійшов вірного висновку, що на цей час, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , можливо застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів, обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 стосовно нього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Разом з цим, як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, що сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…» (справи «Харченко проти України», «Шалімов проти України»).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.

Окрім того, як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05 від 11.07.2006р.) одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою. Аналогічні висновки зроблено Європейським судом з прав людини в справах «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови».

В рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) вказано підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В п. 51 Рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 р.) попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

Зі змісту апеляційної скарги та доводів прокурора, на думку колегії суддів апеляційного суду, не вказано переконливих доводів того, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, застосований до ОСОБА_6 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Посилання прокурора, що саме за адресою мешкання ОСОБА_6 знайдено зіп-пакети з наркотичною речовиною, не може слугувати беззаперечною підставою вважати, що останній продовжить вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення, оскільки органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у розкладанні «закладок» з наркотичною речовиною, що є неможливим при застосуванні до нього цілодобового домашнього арешту.

Посилання прокурора, що ОСОБА_6 отримує дохід саме та лише з розповсюдження наркотичної речовини є передчасним, крім того відсутні відомості, що ОСОБА_6 не має таких осіб, які б сприяли його життєдіяльності. Зі слів підозрюваного він отримує соціальну стипендію та має рідного брата, який підтримує його у побуті.

Крім того, ОСОБА_11 є раніше не судимою особою, що позбавляє висновку про схильність його до вчинення протиправних діянь та кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що ризик вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких вже підозрюється ОСОБА_6 , на даний час та за вказаних обставин, не доведений.

Разом з цим, апеляційний суд вважає доведеним ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у зв`язку із вагомістю зібраних у кримінальному провадженні доказів, останній офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та дійового стримуючого фактору від спроби втечі та отримання справедливого покарання.

Також, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , обізнаний про осіб свідків у кримінальному провадженні, тому може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді на його користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі аналізу доводів апеляційної скарги, обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на даному етапі та обсязі підозри, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якої існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, підстав застосування більш тяжкого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає та матеріали провадження не містять.

При цьому враховується, що з моменту застування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_6 жодних порушень процесуальної поведінки не виявляв та належно виконує покладені на нього обов`язки.

Усі наведені прокурором доводи, враховані слідчим суддею та обґрунтовано прийнято рішення про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 183, 376, 405, 407, 419 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного за ч.1 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000954 від 03.09.2025, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді