Справа № 297/1820/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Берегове

Берегівський районноий суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 про скасування ухвали про накладення арешту на майно від 14.03.2025 року № 308/3143/25 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

Представник власника арештованого майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 звернулася до Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, у якому просить зняти арешт ухвалою слідчого судді від 14.03.2025 року № 308/3143/25.

Своє клопотання мотувує тим, що у кримінальному провадженні за №0000017 від 13 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 27.02.2025 в ході огляду місця події на парковій площадці за адресою: Закарпатська область, с. Яноші, вул. Центральна з координатами: 48,25390 Пн, 22,62652 Сх, було виявлено гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , який керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, даний транспортний засіб вилучено та поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області, також було вилучено від останнього свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 яке упаковано до паперового конверту НПУ з пояснювальним написом та мобільний телефон марки «Honor» у корпусі чорного кольору, який упаковано до спеціального полімерного пакету НПУ CRI 1124418 з пояснювальним написом.

28 лютого 2025 року постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 вищевказаний транспортний засіб, власником якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний речовим доказами у кримінальному провадженні.

На підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 14.03.2025 р. по справі 308/3143/25 накладено арешт на речі, вилучені 27 лютого 2025 року, в ході проведення огляду місця події,що проводився на парковій площадці за адресою: Закарпатська область, с. Яноші, вул. Центральна з координатами: 48,25390 Пн, 22,62652 Сх, а саме: транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Honor» у корпусі чорного кольору.

Стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про арешт вказувалось про потребу у проведенні слідчих (розшукових) дій із вказаними транспортними засобами, однак не уточнено було яких саме.

Вилучені речі на даний момент вже мали бути оглянуті і з ними мали були проведені всі необхідно можливі слідчі дії.

Повернення вилученого майна у користування його власником жодним чином не зможе перешкодити досудовому розслідування кримінального правопорушення, а уразі потреби власник надасть для проведення слідчих дій на першу вимогу.

Вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області арешт на вищевказані тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню в силу того, що дане майно жодного відношення до кримінального правопорушення, не має, а тому немає необхідності у подальшому арешті відеорегістратора і такий потрібно зняти.

Адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання повністю.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання не підтримав та заперечив щодо його задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання, якими ініціатор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів ; 2)спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Однак в силу того, що власник арештованого майна не має жодного відношення до кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються інші особи, а тому немає необхідності у подальшому арешті і такий слід скасувати.

При прийнятті рішення суд враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, і те, що стороною обвинувачення жодних клопотань щодо приєднання доказів під час розгляду не заявлялось.

Тому, суд приходить до висновку, що накладення арешту в такому вигляді не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із чим повинен бути скасований й тому клопотання підлягає до повного задоволення.

При розгляді клопотання суд, враховуючи положення кримінального процесуального закону, сприяв учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

Крім того, суд вважає, що задоволення клопотання буде ефективним засобом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна підозрюваного, про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України».

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Змінити місце зберігання на транспортний засіб марки «FORD» моделі «FOCUS» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- повернути (передати) арештований транспортний засіб марки «FORD» моделі «FOCUS» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власниці - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або її представнику адвокату ОСОБА_4 з покладенням обов`язку на власника забезпечити зберігання речового доказу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12