КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000019 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України, а саме на майно, яке вилучене14 червня 2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 04 вересня 2024 року задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Уважає оскаржувану ухвалу суду необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що досудовим розслідуванням установлено достатньо підстав стверджувати, що ні ОСОБА_8 , ні члени його родини не мали офіційних доходів такого рівня, щоб офіційно підтверджували законність походження вилучених речей та грошових коштів, а також іншого майна, яке було виявлено та вилучено в ході обшуків, зокрема це 3 транспортні засоби, яхта, значна кількість ювелірних виробів, годинників, готівкові кошти у сумі понад 800 000 доларів США.

Уважає, що слідчий суддя, приймаючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою доводи сторони обвинувачення про те, що перереєстрація права власності квартири АДРЕСА_1 за батьком ОСОБА_8 була формальною, квартирою фактично користується сам ОСОБА_8 , а вилучене у ході обшуку майно належить саме йому.

Вказує, що стороною обвинувачення критично сприймаються долучені представником власника майна копії податкових декларацій матері ОСОБА_8 про отриманий нею дохід як фізичною особою-підприємцем, оскільки вказані документи вже долучались на обґрунтування нібито законності походження іншого майна, яке зареєстроване за нею, але фактично перебуває у користуванні її сина, а саме Mercedes-Benz G 63 AMG VIN W1N4632761X388117 з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000019 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 створено злочинну групу, до складу якої входить більше шести осіб, кожен з яких має свою роль у злочинному механізмі, який направлений на здійснення незаконного переміщення (контрабанди) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю брендових ювелірних виробів, діамантів та швейцарських годинників, з метою ухилення від сплати митних та інших загально обов`язкових платежів, що в подальшому призводить до нанесення державі збитків у великому розмірі. Крім того, угрупуванням здійснюється реалізація незаконного ввезеного товару за готівку (гривня, долар США, Євро) або крипто валют через власний магазин «Lux Groups».

У ході виконання доручення слідчого працівниками ГУ «Д» ДЗНД СБ України встановлено, що організатор угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також установлено, що право власності на об`єкт нерухомості зареєстровано за ОСОБА_9

14 червня 2025 року детективом на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення - товарів, ввезених поза митним контролем на територію України, в тому числі ювелірних виробів.

Під час проведення обшуку у вказаному приміщенні виявлено та вилучено (годинники, прикраси, готівкові кошти) без документального підтвердження їх походження, а саме: годинник «Audemars Piguet» К47629, з металевим ремінцем та застібкою золотого кольору; годинник «Audemars Piguet» 193/600 F 91038, з каучуковим ремінцем та металевою застібкою жовтого кольору із написом «АР»; годинник «Audemars Piguet» № 631/650 H 00415 з шкіряним ремінцем та металевою застібкою жовтого кольору із написом`АР»; годинник «Раtek Philippe A384EAP з металевим ремінцем та застібкою жовто-сріблястого кольору; чорнові рукописні записи на 56 арк., у шкіряній обкладинці корочневого кольору із написом: «Wittchen»; роздруківки ювелірних виробів - чорнові записи на 18 арк. в обкладинці «Axent»; готівкові кошти в сумі 150 тис. доларів США (1500 купюр поміналом по 100 доларів США; перстень, золотого кольору з написом «BVLGARI»; кулон, золотого кольору з написом «Happy Diamonds»; дві сережки із вкрапленнями камінців з написом на кожній «Crivelli»; прикраса, у вигляді ключа, золотого кольору із написом «Tyffany s Go».

З метою встановлення відомостей, які мають значення для досудового розслідування, у кримінальному провадженні 14 червня 2025 року призначена товарознавча експертиза.

14 червня 2025 року на підставі статті 98 КПК України детективом БЕБ винесено постанову про визначення зазначеного майна речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

17 червня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України, а саме на майно, яке вилучене14 червня 2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , - відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначені у клопотанні прокурора предмети та грошові кошти, виявлені та вилучені під час проведення обшуку 14 червня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2025 року у справі №761/20026/25.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що зазначені у клопотанні прокурора предмети та грошові кошти, виявлені та вилучені під час проведення обшуку 14 червня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2025 року у справі №761/20026/25, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на ньому міститься інформація щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідно з метою збереження речових доказів існує необхідність у застосуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, проведення експертиз, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, вказане виявлене та вилучене 14 червня 2025 року майно визнане у кримінальному провадженні речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначені у клопотанні прокурора предмети та грошові кошти, виявлені та вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , пославшись на те, що у клопотанні належним чином не доведено той факт, що вказане майно, про арешт якого наполягає прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження №0000019 від 04 вересня 2024 року; дані про використання вказаного майна, вилученого в особистому житлі за місцем проживання ОСОБА_9 , власником якого є його дружина ОСОБА_12 , яка надала дані про законне походження грошових коштів, вказані в декларації суми є співмірними з розміром вилучених грошових коштів, інші відомості про відповідність вилученого майна ознакам статті 98 КПК України щодо речових доказів не встановлені; постанова детектива від 14 червня 2025 року, копія якої долучена до матеріалів клопотання, носить суто формальний характер та не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідає майно.

Посилання на те, що мати ОСОБА_8 надала підтверджуючі документи про законне походження грошових коштів, а вказані в декларації суми є співмірними з розміром вилучених грошових коштів, є безпідставними з огляду на те, що доводи про законність походження вилучених грошових коштів підлягають встановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України.

Таким чином, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, виявлені та вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , предмети та грошові кошти, підлягають арешту з тих підстав, що вони у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у межах кримінального провадження №0000019 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201-3 КК України, та відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім у повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 14 червня 2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 , (годинники, прикраси, готівкові кошти) без документального підтвердження їх походження, а саме: годинник «Audemars Piguet» К47629, з металевим ремінцем та застібкою золотого кольору; годинник «Audemars Piguet» 193/600 F 91038, з каучуковим ремінцем та металевою застібкою жовтого кольору із написом «АР»; годинник «Audemars Piguet» №631/650 H 00415 з шкіряним ремінцем та металевою застібкою жовтого кольору із написом «АР»; годинник «Раtek Philippe» A384EAP з металевим ремінцем та застібкою жовто-сріблястого кольору; чорнові рукописні записи на 56 арк. у шкіряній обкладинці коричневого кольору із написом: «Wittchen»; роздруківки ювелірних виробів - чорнові записи на 18 арк. в обкладинці «Axent»; готівкові кошти в сумі 150 тис. доларів США (1 500 купюр номіналом по 100 доларів США - без документального підтвердження їх походження; перстень, золотого кольору з написом «BVLGARI»; кулон золотого кольору з написом «Happy Diamonds»; дві сережки із вкрапленнями камінців з написом на кожній «Crivelli»; прикраса у вигляді ключа золотого кольору з написом «Tyffany s Go».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4