ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

26 вересня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_3 , що подана в інтересах ОСОБА_4 на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача під час досудового розслідування,-

Встановив:

08 вересня 2025 року на розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Фастівського РУП ГУ НП в Київській області на постанову про закриття кримінального провадження.

За змістом скарги стверджується, що за заявою ОСОБА_4 за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень були внесеними відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у формі дізнання дізнавачем Фастівського РУП ГУ НП в Київській області. Кримінальне провадження № 10000129 розпочато за частиною 1 статті 125 КК України, в подальшому заявника було визнано потерпілим.

В межах вказаного кримінального провадження було проведено допит потерпілого, слідчий експеримент, дві судово-медичні експертизи для підтвердження можливості нанесення тілесних ушкоджень потерпілому у спосіб, ним повідомленим під час проведення слідчого експерименту.

В подальшому, старшим дізнавачем сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2024 року.

Підставою для закриття кримінального провадження зазначено п. 2 частини 1 статті 284 КК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно доводів скарги, після винесення цієї постанови, вона в супереч приписам частини 6 статті 284 КК України, направленою на адресу потерпілого не була, потерпілий довідався про факт винесення постанови лише після направлення на електронну адресу його представника відповіді на йог запит, додатком до якої була зазначена постанова. Відповідь підписана за допомогою КЕП 03 вересня 2025 року і того ж дня направлена та отримана представником потерпілого.

Представник потерпілого вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на її недостатню вмотивованість та передчасність постановлення, так як не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Судове засідання було призначеним на 11 вересня 2025 року та в подальшому було відкладеним на 25 вересня з огляду на неявку учасників судового розгляду.

25 вересня 2025 року в судовому засіданні в режимі відео конференції приймав участь представник потерпілого.

Представник Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, будучи належним чином повідомленим, для участі в судовому засіданні не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подав, також не подав процесуальних документів з висловленою позицією щодо суті скарги.

Враховуючи думку представника потерпілого, слідчий суддя, керуючись приписами частини 3 статті 306 КПК України, вирішив проводити розгляд скарги без участі представника органу поліції.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримав вимоги скарги, додатково повідомив, що постанова є незаконною та передчасно винесено, не проведені необхідні слідчі (розшукові) дії, зокрема, не пред`явлено особу для впізнання. З огляду на це, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з подальшим зобов`язанням уповноважених осіб сектору дізнання внести відомості до ЄРДП про скасування цієї постанови. Додатково, представник потерпілого повідомив, що оскаржувану постанову він отримав на електронну пошту лише 03 вересня 2025 року, як додаток до відповіді на адвокатський запит.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши долучені до скарги матеріали, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Так, слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_4 за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень були внесеними відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у формі дізнання дізнавачем Фастівського РУП ГУ НП в Київській області. Кримінальне провадження № 10000129 розпочато за частиною 1 статті 125 КК України, в подальшому заявника було визнано потерпілим.

В межах вказаного кримінального провадження було проведено допит потерпілого, слідчий експеримент, дві судово-медичні експертизи для підтвердження можливості нанесення тілесних ушкоджень потерпілому у спосіб, ним повідомленим під час проведення слідчого експерименту.

В подальшому, старшим дізнавачем сектору дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2024 року.

Підставою для закриття кримінального провадження зазначено п. 2 частини 1 статті 284 КК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови перерахований перелік здійснених слідчих дій за участю потерпілого та зазначено, що ОСОБА_7 від дачі будь-яких пояснень відмовився.

На підставі цього дізнавачем зроблено висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову незаконною, не достатньо обґрунтованою та передчасно винесеною та, як наслідок, підлягаючою скасуванню.

Так, як слідує з тексту оскаржуваної постанови, відомості до ЄРДР були внесеними за частиною 1 статті 125 КК України.

Згідно приписів частини 1 статті 125 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення характеризується, як діяння у формі дії чи бездіяльності, об`єкт суспільні відносини у сфері забезпечення особистої недоторканості, суб`єктивна сторона вина у формі умислу, мотив та мета не мають правового (складоутворюючого) значення, суб`єкт загальний, передбачений частиною 1 статті 18 КК України.

Згідно приписів частини 1 статті 91 КПК України доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно приписів частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно приписів частини 3 статті 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно приписів пункту 2 частини 5 цієї статті, постанова складається, в тому числі, з мотивувальної частини,яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно частини 4 цієї статті, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно частини 6 цієї статті, копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, одному із близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику померлого, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зміст наведених правових норм в своїй сукупності свідчить про те, що закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення допускається у випадку, коли слідчим, дізнавачем чи прокурором в повній мірі виконані вимоги частини 2 статті 90 КПК України щодо збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом із тим, зміст оскаржуваної постанови не свідчить про те, що вимоги частини 2 статті 90 КПК України виконані дізнавачем і встановлені обставини що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України, так як в цьому процесуальному документі належним чином не відображений зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, а висновки про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним.

Слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що не були вчинені всі необхідні слідчі (розшукові) дій, зокрема, не було пред`явлено для впізнання потерпілому особу, яка відмовилася надавати пояснення та яка, ймовірно, є причетною до вчинення діяння, що може містити ознаки кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення не підтверджений обставинами, зазначеними в постанові, а дізнавачем не наведено відомостей про те, який саме елемент складу кримінального правопорушення відсутній суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт чи об`єктивна сторона.

З огляду на це, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення виглядає передчасним.

Далі, у відповідності до приписів пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржена потерпілим.

Отже, в цьому випадку скарга подана уповноваженою особою на процесуальне рішення, яке підлягає оскарженню.

Далі, згідно приписів частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою,строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова отримана представником потерпілого лише 03.09.2025 року, представниками підрозділу дізнання не надано доказів того, що були виконані вимоги частини 6 статті 284 КПК України і оскаржувана постанова отримана раніше.

Отже, процесуальний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження починає відлік від дати отримання цієї постанови потерпілим чи його представником і в даному випадку не є пропущеним.

Далі, види процесуальних рішень, які може прийняти слідчий суддя за наслідками розгляду скарги, передбачені в статті 307 КПК України.

У відповідності до наведеної правової норми, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що зобов`язання уповноважених осіб сектору дізнання внести відомості до ЄРДР про скасування постанови є передчасним, так як обов`язок внесення цих відомостей виникне лише після отримання ухвали слідчого судді про скасування постанови про закриття кримінального провадження. А отже, станом дату розгляду скарги судом вирішення цього питання є передчасним та може свідчити про невиправдане втручання в законну процесуальну діяльність службових осіб сектору дізнання.

З урахуванням наведеного, керуючись приписами статті 110, 284, 303-307 КПК України, -

Постановив:

Скаргу ОСОБА_3 , що подана в інтересах ОСОБА_4 на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача під час досудового розслідування задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 24.12.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000129 від 24.12.2024 року, винесену на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду в частині, в якій відмовлено у скарзі, може бути оскарженою протягом 5 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 26 вересня 2025 року о 13 годині 00 хвилин.

Копію ухвали слідчого судді направити до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області та ОСОБА_9 .

Слідчий суддя ОСОБА_1