Справа № 589/3442/24
Провадження № 1-кп/589/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом викрадення майна у ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що 09.08.2024р. набрав чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон України №3886-ІХ), яким частково декриміналізовано кримінальні правопорушення у формі викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати майна чи заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом викрадення майна у ОСОБА_6 , оскільки вартість викраденого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Обвинуваченому судом було роз`яснено право на закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, право заперечувати проти такого та на продовження розгляду провадження судом. Останній свою вину визнав і надав свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився.

Перевіривши доводи клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , будучи обізнаний про ведення режиму воєнного стану, 25.01.2024 в денний час, перебуваючи на законних підставах у гостях своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на підлозі балкону виявив мобільний телефон Xiaomi Redmi 9T Carbon Ciney 4 GB IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходився у шкіряному чохлі чорного кольору із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_6 .

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного чужого майна, що знаходиться у вказаній квартирі. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи умисно та з корисливих мотивів, будучи обізнаним про ведення режиму воєнного стану, усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон є чужою власністю, впевнившись в тому, що його дії будуть непомітними для потерпілого та сторонніх осіб, які знаходились у вищевказаній квартирі, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, взяв вказаний мобільний телефон, який знаходився на підлозі балкону зальної кімнати та поклав його до кишені своєї куртки, таким чином незаконно, таємне заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9T Carbon Ciney 4 GB IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/119-24/1455-ТВ від 31.01.2024 становить 2937, 00 грн.;

- шкіряним чохлом для мобільного телефону, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- сім-картою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- сім-картою мобільного оператору та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2937,00 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_4 в обвинувальному акті, який надійшов до суду 29.07.2024р., кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Між тим, 09.08.2024р. набрав чинності Закон України №3886-ІХ.

Цим законом, серед іншого, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (дал - КУпАП), якими визначено, що дрібним викраденням чужого майна (шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати) вважається викрадення, вартість предмету якого не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51 КУпАП), а також вказану норму доповнено новою частиною 2, якою встановлено відповідальність за дію, передбачену частиною першою цією статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно, наразі кримінальна відповідальність за крадіжку настає у випадку, якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вартість викраденого у ОСОБА_6 майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Системне й телеологічне тлумачення зазначених правових норм дає підстави зробити висновок, що діяння може вважатися кримінальним правопорушенням лише за умови, якщо воно визнається таким чинною нормою Особливої частини КК. Втрата такою нормою чинності тягне неможливість її застосування до діянь, які раніше визнавалися злочином.

Таким чином, внесені Законом України №3886-ІХ зміни до положень ст. 51 КУпАП фактично призвели до декриміналізації діянь за законом про кримінальну відповідальність, вчинених до набрання чинності Законом України №3886-ІХ, елементом об`єктивної сторони яких є вартість викраденого майна до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, оскільки такі вже не є кримінально-караними, в тому числі і діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_4 за фактом викрадення майна у ОСОБА_6 .

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З огляду на викладене, враховуючи те, що особа не може перебувати під тягарем обвинувачення за вчинене діяння, що законом про кримінальну відповідальність не визнається кримінально-караним діянням, беручи до уваги й те, що обвинувачений свою вину визнав, під час судового провадження висловив згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом викрадення майна у ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд керується вимогами ст. 124 КПК України, а також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 202/7821/24.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що за своєю природою закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, так само як із закриття кримінального провадження на підставі положень ст. 49 КК України, є безумовним.

Більше того, закриття кримінального провадження на цій підставі фактично вказує, що на момент розгляду кримінального провадження у діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, тому така особа не повинна зазнавати негативних наслідків більше, ніж особа, у діях якої є всі ознаки складу кримінального правопорушення, однак закінчилися строки давності для притягнення її до кримінальної відповідальності.

В такому випадку, наявність факту понесення органом досудового розслідування процесуальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути підставою для стягнення їх з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином відповідні процесуальні витрати на експертизу № СЕ-19/119-24/1455-ТВ мають бути віднесені на рахунок держави і з ОСОБА_4 стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 51 КУпАП в редакції Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ, статтями 9, 284, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2024р. у справі № 589/552/24 (провадження № 1-кс/589/986/24) на мобільний телефон Xiaomi Redmi 9T Carbon Ciney 4 GB ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , - скасувати, а вказаний телефон - повернути власнику ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1