КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6529/24
Провадження № 1-кп/552/327/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 14.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 24.09.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000389 від 14.09.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на 60 діб та продовження ОСОБА_7 на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, визначених у зв`язку із застосовуванням запобіжного заходу у вигляді застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що останні можуть переховуватися від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їм покарання за скоєні кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що в разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки такі запобіжні заходи передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 , який зазначив, що ризики відсутні, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із засобами електронного контролю, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , який зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з електронними засобами контролю, обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав думку адвоката, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , яка не заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку адвоката, захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 , який зазначив, що доказів наявності ризиків не надано, ризики істотно зменшилися, просив суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт зі застосуванням засобу електронного контролю, або визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав думку адвоката, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, строк дії обраного обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу закінчується 19 січня 2026 року. У зв`язку з чим виникло питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2024 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

Тобто, обґрунтованість підозри в даному випадку була предметом перевірки слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2024.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні не закінчено, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні не закінчено, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, дані особи обвинувачених, а також те, що інкриміновані ОСОБА_4 , ОСОБА_6 кримінальні правопорушення належать до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд дійшов висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На думку суду, застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні не закінчено, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Згідно зі статтею 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 332800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) грн, що є достатнім для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 на два місяці строку дії покладених на нього обов`язків, визначених у зв`язку із застосовуванням запобіжного заходу у вигляді застави, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні не закінчено, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_7 може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд враховує принцип презумпції невинуватості, в той же час в даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства полягають у якнайшвидшому та ефективному розгляді даного кримінально провадження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, для чого суд має забезпечити зокрема відсутність будь-якого впливу обвинуваченого на свідків, а також його належну процесуальну поведінку.

На думку суду, застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Отже, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181-183, 331, 376 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2026 року року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 332800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні; не відлучатись із АДРЕСА_1 , де він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті, крім свого захисника, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на два місяці строк дії обов`язків, визначених судом у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, тобто до 14 березня 2026 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні; не відлучатись із АДРЕСА_2 , де він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду, лише в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повний текст ухвали оголошений судом 15.01.2026 о 09 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1