Справа № 276/717/25
Провадження по справі 1-кп/276/97/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000027 від 03.02.2025 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хорошівського районного суду Житомирської області перебуває на стадії судового розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор 17.09.2025 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 діб, оскільки строк дії попередньої ухвали суду від 04.08.2025 спливає 02.10.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, а ризики, які стали підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. Прокурор наголошує на наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, прокурор вказує на існування ризику переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обґрунтовується тяжкістю інкримінованого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. На думку сторони обвинувачення, суворість можливого покарання є вагомою підставою, що може спонукати обвинуваченого ухилятися від правосуддя, а його вік, соціальні зв`язки та стан здоров`я не виключають такої можливості.

Також прокурор наголошує на існуванні ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обґрунтовується тим, що потерпілий та ключові свідки у даному кримінальному провадженні є близькими родичами обвинуваченого (синами) та проживають в одному населеному пункті. Це, на переконання прокурора, створює реальну можливість для здійснення обвинуваченим психологічного тиску, умовлянь чи погроз з метою зміни ними показань на свою користь.

Окрім того, прокурор вказує на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), зокрема, шляхом неявки до суду за викликом.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, та просить продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 - проти задоволення клопотання заперечувала, вважаючи його необґрунтованим, та просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Захисник послалася на аргументи, викладені у її запереченнях від 30.04.2025, та додатково наголосила на тривалості перебування обвинуваченого під вартою.

Сторона захисту стверджує, що тримання ОСОБА_5 під вартою протягом восьми місяців є надмірним та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якою доцільність тримання під вартою з плином часу зменшується, а кожне наступне рішення про продовження такого строку вимагає наведення нових та вагомих підстав.

Захисник вважає, що ризики, на які посилається прокурор, є абстрактними та не підтверджені конкретними доказами. Ризик переховування, на думку захисту, є мінімальним, зважаючи на похилий вік обвинуваченого (70 років), його незадовільний стан здоров`я, відсутність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджено відповіддю УДМС у Житомирській області від 16.04.2025, та низький рівень доходів (пенсія), що унеможливлює переховування. Ризик впливу на свідків, на переконання захисника, суттєво зменшився, оскільки свідки у справі вже були допитані в ході судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Він зазначив, що перебуває під вартою вже вісім місяців, хворіє, а лікарі, за його словами, скасували йому лікування.

Мотиви, з яких суд дійшов своїх висновків

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Встановлені судом обставини та правове регулювання

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з 03.02.2025. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було обрано ухвалою слідчого судді від 05.02.2025 та в подальшому продовжено ухвалами суду від 03.04.2025, 01.05.2025, 26.06.2025 та 04.08.2025. Загальний строк тримання під вартою на момент розгляду клопотання складає близько восьми місяців.

Оцінка обґрунтованості обвинувачення

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання винуватості обвинуваченого по суті, однак перевіряє, чи продовжує існувати обґрунтована підозра щодо його причетності до інкримінованого кримінального правопорушення. Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, які наразі досліджуються в ході судового розгляду, вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є достатньою для розгляду питання про продовження запобіжного заходу. Обвинувачення підтверджується сукупністю зібраних на досудовому розслідуванні доказів, зокрема протоколами слідчих дій, показаннями свідків та потерпілого, висновками експертиз.

Аналіз доведеності ризиків та доводів сторін

При вирішенні клопотання суд має оцінити, чи доведені стороною обвинувачення ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, та надати оцінку запереченням сторони захисту.

Щодо ризику переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Суд вважає цей ризик доведеним та таким, що не зменшився. Обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Суворість можливого покарання є вагомим фактором, що формує стійкий мотив для ухилення від правосуддя.

Суд бере до уваги доводи захисту щодо похилого віку, стану здоров`я, відсутності закордонного паспорта та незначного майнового стану обвинуваченого. Однак, ці обставини не виключають можливості переховування в межах України з метою уникнення відповідальності. Таким чином, суд визнає, що ризик переховування є реальним та не втратив своєї актуальності.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Суд вважає цей ризик не лише наявним, а й ключовим та визначальним у даному провадженні. Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено у попередніх ухвалах, потерпілим та основним свідком є сини обвинуваченого, зокрема ОСОБА_7 , який був очевидцем подій. Враховуючи їхні близькі родинні стосунки, існує об`єктивна та висока ймовірність здійснення обвинуваченим психологічного тиску на синів з метою зміни ними показань на користь батька або відмови від них.

Доводи захисника про те, що ризик зменшився у зв`язку з допитом свідків у суді, є необґрунтованими. Відповідно до засад кримінального провадження, суд може повторно викликати та допитати свідків на будь-якому етапі судового розгляду до виходу в нарадчу кімнату, якщо в цьому виникне необхідність. Отже, потреба у забезпеченні об`єктивності та непорушності їхніх свідчень зберігається протягом усього судового розгляду. Сама можливість такого впливу, зумовлена унікальними родинними зв`язками, є достатньою підставою для висновку про існування цього ризику. Позиція потерпілого, який просить про пом`якшення запобіжного заходу батькові, не спростовує існування ризику впливу на іншого ключового свідка - його брата.

Щодо доводів захисту про тривалість тримання під вартою та практику ЄСПЛ

Суд враховує аргументи сторони захисту щодо тривалого (восьмимісячного) строку тримання обвинуваченого під вартою та посилання на практику ЄСПЛ. Дійсно, з плином часу лише обґрунтованої підозри стає недостатньо для виправдання позбавлення волі, і національні суди повинні наводити відповідні та достатні підстави для продовження тримання під вартою.

Водночас, суд повинен оцінювати конкретні обставини кожної справи. У даному кримінальному провадженні такою відповідною та достатньою підставою є саме специфічний, високий та незмінний ризик впливу на ключових свідків та потерпілого, які є синами обвинуваченого. Цей ризик не є стандартним і не має тенденції до зменшення з часом; навпаки, наближення до завершення судового розгляду та перспектива ухвалення вироку можуть лише посилити мотивацію обвинуваченого до вчинення такого впливу. Таким чином, суспільний інтерес у забезпеченні об`єктивного правосуддя у справі про особливо тяжкий злочин та унеможливленні спотворення доказів на даному етапі переважає право обвинуваченого на свободу, а продовження тримання під вартою залишається виправданим.

Щодо стану здоров`я обвинуваченого

Суд бере до уваги заяву обвинуваченого про погіршення стану здоров`я та скасування лікування. Проте, ця заява має декларативний характер і не підтверджена жодними новими медичними документами чи висновками. Надані раніше стороною захисту медичні документи були враховані судом при постановленні попередніх ухвал та не містили відомостей про наявність захворювань, що перешкоджають утриманню в умовах слідчого ізолятора. За відсутності нових доказів, які б свідчили про критичний стан здоров`я обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу з цих мотивів.

Оцінка неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу

Суд зобов`язаний розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, про який просить сторона захисту. Суд визнає, що такий захід міг би ефективно запобігти ризику переховування.

Однак, у конкретних обставинах цієї справи, цілодобовий домашній арешт не зможе належним чином запобігти ключовому ризику - незаконному впливу на свідків. Перебуваючи за місцем свого проживання, навіть під цілодобовим арештом, обвинувачений матиме необмежену можливість спілкуватися зі своїми синами, як особисто, так і за допомогою засобів зв`язку. Здійснити ефективний контроль за змістом цих розмов з метою недопущення впливу є неможливим. Отже, застосування домашнього арешту не усуне, а навпаки, може створити сприятливі умови для реалізації цього ризику.

Зважаючи на викладене, збалансувавши право обвинуваченого на свободу та інтереси правосуддя, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину та високу ймовірність доведених ризиків, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим та недостатнім. Клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 26.09.2025 по 24.11.2025 включно без визначення розміру застави.

Визначити 24.11.2025 датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8», - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09 год. 30 хв. 29.09.2025.

Суддя ОСОБА_1