Номер провадження 11-сс/816/161/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/20790/25 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.01.2026 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установила:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.01.2026 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 09.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000631 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що слідчим в повній мірі буди дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства та перевірені доводи захисника вказані ним у скарзі.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді в обґрунтування оскаржуваної ухвали не відповідають вимогам скарги та фактичним обставинам здійсненого досудового розслідування.

Також представник потерпілого вказує, що в обґрунтування оскаржуваної ухвали покладено пояснення ст. слідчого ОСОБА_8 про те, що у потерпілого ОСОБА_6 відсутні документальні підтвердження придбання медичного обладнання хоча це суперечить наявним у матеріалах кримінального провадження документах.

Крім того, в ході проведення досудового слідства ОСОБА_9 надавалися слідчому документи, які містили очевидні ознаки підроблення і за цим фактом внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 358 КК України.

До того ж, апелянт зазначає, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення не допитано ОСОБА_10 , хоча ОСОБА_6 вказує, що саме вона вчинила привласнення його майна.

Учасники апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від прокурора та захисника надійшли заяви про проведення судового засідання у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а згідно з ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого/дізнавача про закриття має бути умотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим/дізнавачем постанови. Якщо слідчим/дізнавачем закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинене кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Як убачається з наданих матеріалів, 03.03.2025 до Сумського РУП надійшла заява ОСОБА_6 за фактом того, що 04.01.2022 між ТОВ «Трейл Інвест Плюс» та ФОП ОСОБА_10 було укладено договір оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 2 роки. Проте в подальшому уповноваженою особою від імені орендодавця товариства без будь-яких попереджень було замінено замки, виставлена охорона, яка здійснювала обмеження доступу до даних приміщень, де знаходиться майно заявника, чим здійснила привласнення майна ОСОБА_6 .

Відомості за даним фактом зареєстровані в ЄРДР за № 0000631 за ч. 1 ст. 191 КК.

За результатами досудового розслідування 09.12.2025 ст. слідчим СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 та відмовивши у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що слідчим в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Однак вказані висновки слідчого судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_7 , вказував на те, що попри тривале розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування не вжито жодних заходів з відшукування, огляду і забезпечення схоронності належного потерпілому ОСОБА_6 майна, яким протиправно заволоділи ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , не прийнято рішення щодо відповідальності ОСОБА_10 за ст. 358 КК України у зв`язку з наданням останньою документів, що містять явні ознаки підробки документів, а також на час прийняття оскаржуваного рішення не допитано ОСОБА_10 , на яку вказано, як на особу, що вчинила привласнення майна ОСОБА_6 та утримує належне йому майно.

В свою чергу слідчий суддя в ухвалі постановленій за результатом розгляду скарги на вказану постанову, обмежився зазначенням наведених представником потерпілого ОСОБА_7 доводів, без їх перевірки, не з`ясувавши, таким чином, питання щодо всебічності та повноти досудового розслідування, а також не перевіривши належним чином підстави закриття кримінального провадження посадовою особою органу досудового розслідування.

Зокрема, слідчий суддя не звернув увагу на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення не допитано ОСОБА_10 , на яку вказує ОСОБА_6 як на особу, яка незаконно заволоділа його майном.

Крім цього, слідчий в оскаржуваній постанові зазначає про те, що ОСОБА_6 не надав будь-яких актів приймання-передачі медичного обладнання ФОП « ОСОБА_10 », не надавши належного аналізу поясненням потерпілого на наявним в матеріалах кримінального провадження договорам поставки, у яких останній значиться покупцем.

Крім того, в ході проведення досудового слідства представник потерпілого зазначав про те, що ОСОБА_9 надала слідчому документи, які містили очевидні ознаки підроблення, однак оцінки цим обставинам слідчим в оскаржуваній постанові надано не було.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України), а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки належним чином не перевірив дотримання органом досудового слідства вимог ст. 91, 110, 219 і 284 КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, а також обґрунтованість доводів скарги про неповноту досудового розслідування, не встановив обсяг проведених слідчим процесуальних слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000631 від 04.03.2025, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що у свою чергу перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановою нової ухвали, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути для продовження досудового розслідування.

У межах продовження досудового розслідування належить ретельно перевірити та оцінити усі обставини, викладені заявником ОСОБА_7 у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.01.2026 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000631 від 04.03.2025 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області ОСОБА_8 від 09.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000631 від 04.03.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а матеріали кримінального провадження повернути до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4