Справа №766/1134/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у провадженні начальником Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000182 від 29.01.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

06.02.2026 року слідчий, за погодженням з прокурором, через систему «Електронний суд» звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому просив: накласти арешт, шляхом заборони знищення, відчуження, розпорядження та користування на річ, яку добровільно видала свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_5 29.01.2026 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022 та відповідно опечатано.

Розглянути подане клопотання без участі ініціатора та власників майна.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Олешківською окружною прокуратурою Херсонської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2026 від психолога центру надання соціальних послуг надійшло повідомлення щодо підозри вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його родичом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування в якості свідка допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначила, що є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомила, що у листопаді 2025 року між її старшим сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та молодшим сином ОСОБА_9 дійсно відбувся конфлікт, в ході якого старший син ОСОБА_10 звинувачував свого брата ОСОБА_9 у діях сексуального характеру відносно сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.01.2026, в період часу з 19:10 години до 19:50 години, в ході проведення огляду слідчим СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 у приміщенні службового кабінету №7 Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області, що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 29, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видала мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022, що належить її сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.01.2026 постановою слідчого СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП ОСОБА_12 вилучений в ході проведення огляду мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, 30.01.2026 до Херсонського міського суду скеровано клопотання про арешт майна, а саме: мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022, який добровільно видала свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_5 29.01.2026 в ході проведення огляду місця події за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 29, але ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 05.02.2026 направлено на доопрацювання.

Добровільна видача речових доказів у кримінальному провадженні означає, що особа, яка має у своєму розпорядженні предмет, що може бути речовим доказом, добровільно передає його слідчому, дізнавачу або суду, усвідомлюючи, що цей предмет може бути використаний для встановлення обставин злочину.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_5 добровільно видала мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022 та відповідно опечатано, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та на який в ході досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт, процесуальний строк, передбачений ст. 171 КПК України не застосовується, оскільки процесуальні строки згідно даної статті передбачені для тимчасово вилученого майна.

Добровільно виданий 29.01.2026 в ході проведення огляду місця події мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022 та відповідно опечатано, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження телефону та забезпечення проведення в подальшому судової комп`ютернотехнічної експертизи, за результатами проведення якої є можливість використання як доказів відомостей, що містяться у вказаному мобільному телефоні, є підстави для накладення на нього арешту.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що в телефоні можуть міститися фото та відеофайли, які підтверджують вчинення злочину щодо малолітнього потерпілого. Крім того телефон було оглянуто та він містить файли, які можуть бути віднесені до дитячої порнографії. Надала копії документів, що обґрунтовують клопотання.

Законний представник власника майна в судове засідання не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повістки.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Так, 29.01.2026 від психолога центру надання соціальних послуг надійшло повідомлення щодо підозри вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його родичем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході досудового розслідування в якості свідка допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначила, що є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомила, що у листопаді 2025 року між її старшим сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та молодшим сином ОСОБА_9 дійсно відбувся конфлікт, в ході якого старший син ОСОБА_10 звинувачував свого брата ОСОБА_9 у діях сексуального характеру відносно сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.01.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видала слідчому мобільний телефон «Redmi 14C» в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022, що належить її сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.01.2026 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу огляду мобільного телефону «Redmi 14C» від 02.02.2026 року, який проведено за участі спеціаліста, в ньому містяться графічні та відеофайли порнографічного змісту, а також зображення малолітнього ОСОБА_6 у спідній білизні.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, може містити в собі сліди кримінального правопорушення, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження, а саме на мобільний телефон «Redmi 14C», в чохлі зеленого кольору, який упаковано до спеціального сейф-пакету № ICR0209022 та відповідно опечатано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1