Справа № 157/1/26
Провадження №1-кс/157/6/26
УХВАЛА

07 січня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілої ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про закриття кримінального провадження,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000185 від 30.11.2025.

У скарзі зазначається, що сектор дізнання Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області проводив досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000185, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до постанови дізнавача 30 листопада 2025 року набула статус потерпілої особи у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою дізнавача ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000185 від 30 листопада 2025 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки особа, що його скоїла, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг 16-тирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Тобто, він, на думку дізнавача, не є суб`єктом кримінального правопорушення.

Утім представник потерпілої вважає, що висновок дізнавача про необхідність і наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження є помилковим і передчасним, а винесена органом досудового розслідування постанова не відповідає меті кримінального провадження, засадам законності та верховенства права, закріпленим у статтях 2, 8-9 КПК України.

Дійсно, ОСОБА_6 , який заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, станом на момент розслідуваних подій не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України. Втім, ця обставина не виключає необхідність подальшого проведення досудового розслідування у зв`язку з відсутністю суб`єкта кримінального правопорушення, оскільки за таких умов нормами матеріального та процесуального права, а саме статтями 498, 499 КПК України, регламентовано інакшу процедуру звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, а не з обвинувальним актом. Оскільки ОСОБА_6 станом на 28 листопада 2025 року виповнилось повних 13 років, що перевищує мінімальний вік, передбачений ст. 498 КПК України, то в цьому випадку досудове розслідування повинно було продовжуватися з особливостями, регламентованими положеннями параграфу 2 Глави 38 КПК України, при тому, що дізнавачем констатовано факт наявності в діях вищеназваної особи всіх елементів складу кримінального правопорушення, крім суб`єкта, що може бути підданий покаранню, передбаченому санкцією відповідної статті.

Ініціювання органом досудового розслідування процедури притягнення одного з батьків неповнолітнього ОСОБА_6 могло мати місце винятково в тому разі, якби останньому на момент події кримінального правопорушення не виповнилося 11 років і він, відповідно, не досяг би мінімального віку, встановленого ст. 498 КПК України. Тому в основу оскаржуваної постанови дізнавач поклала помилковий висновок про відсутність суб`єкта кримінального правопорушення та необхідність у зв`язку з цим закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України при очевидній наявності всіх елементів кримінального проступку.

Посилаючись на викладені обставини, представник неповнолітньої потерпілої просить скасувати постанову дізнавача СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000185 від 30.11.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Дізнавач СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо скарги заперечила. Пояснила, що під час досудового розслідування було встановлено, що тілесні ушкодження неповнолітній потерпілій були завдані неповнолітнім ОСОБА_6 . Проте, оскільки на час вчинення протиправних дій він не досяг 16-річного віку, з якого можливе настання кримінальної відповідальності, тому було прийнято рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу, а саме суб`єкта, кримінального правопорушення. Ні вона, ні прокурор не порушували питання щодо звернення до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру. Тому вважає постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та законною.

Заслухавши пояснення представника неповнолітньої потерпілої, дізнавача, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення повністю.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до частини 2 статті 10 КПК України у випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.

Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Підставою для внесення відомостей і початку досудового розслідування в кримінальному провадженні стала заява ОСОБА_7 про нанесення її неповнолітній дочці ОСОБА_5 тілесних ушкоджень неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . У заяві ОСОБА_7 повідомляє, що 28.11.2025 близько 10 години 30 хвилин неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебуваючи в ЗЗСО «Камінь-Каширський ліцей №2», що в місті Камені-Каширському Волинської області, під час конфлікту нанесли декілька ударів книжкою та баскетбольним м`ячем у голову неповнолітній ОСОБА_5 , чим завдали їй фізичного болю, однак не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №218 від 12.12.2025 в ОСОБА_5 , 2012 року народження, виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, яке утворилося внаслідок травматичної дії предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар, в мінімальній кількості однієї травматичної дії, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, терміном більше шести діб.

Постановою дізнавача СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 15.12.2025 кримінальне правопорушення отримало правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За результатами досудового розслідування дізнавач СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 24.12.2025 винесла постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Постанова мотивована тим, що обставини, встановлені під час досудового розслідування, дають підстави вважати, що тілесні ушкодження неповнолітній ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 , проте він не може бути суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, оскільки не досяг 16-річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тому в цьому випадку відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Главою 38 КПК України виділено такий особливий порядок кримінального провадження як провадження щодо неповнолітніх. Відповідно до пунктів 11 та 12 частини 1 статті 3 КПК України неповнолітньою особою є малолітня особа (дитина до досягнення нею 14- ти років), а також дитина у віці від 14-ти до 18-ти років. Ця норма повністю узгоджується зі статтею 1 Конвенції ООН про права дитини. Необхідність надання неповнолітнім додаткових законодавчих гарантій обумовлена тим, що дитина внаслідок її фізичної та розумової незрілості не здатна в повній мірі усвідомлювати характер вчинюваних нею дій та можливість настання від цього негативних наслідків для себе, а тому потребує спеціальної охорони та піклування, в тому числі належного правового захисту.

Хоча Кримінальний процесуальний кодекс України не наводить спеціальних принципів, якими слід керуватися при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх, однак доцільність їх виокремлення обумовлена необхідністю належного поводження, дотримання та захисту прав дітей, адекватного доступу до правосуддя та адаптації судового процесу до потреб і прав неповнолітніх у кримінальному провадженні незалежно від їх статусу або правоздатності.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16 січня 2017 року вказав, що, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав особи під час досудового розслідування та судове провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку слідчі судді, суд зобов`язані дотримуватися принципу найкращих інтересів дитини, закріпленого в статті 3 Конвенції ООН про права дитини, який полягає в тому, що, якщо певна правова норма може по-різному тлумачитися, застосуванню підлягає те тлумачення, яке найкращим чином відповідає інтересам дитини.

Дізнавач, закриваючи кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме загального суб`єкта кримінального правопорушення (особа не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність), виходила очевидно з найкращих інтересів неповнолітнього, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, однак залишила поза увагою інтереси потерпілої, яка теж є особою, що не досягла повноліття та яка постраждала від фізичного насилля.

Кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 125 КК України, згідно з положеннями статті 477 КПК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення та розпочинається лише на підставі заяви потерпілого й може бути закрите також за його заявою.

У матеріалах кримінального провадження №0000185 від 30.11.2025 міститься заява законного представника неповнолітньої потерпілої метрі про вчинення кримінального правопорушення щодо її дитини та відсутня заява про його припинення в зв`язку з відмовою від обвинувачення, що свідчить про бажання потерпілої сторони встановити обставини кримінального правопорушення, особу винного та піддати його належному заходу впливу. Крім того, подана скарга також свідчить про те, що потерпіла не бажає закриття кримінального провадження за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень.

Порядок здійснення кримінального провадження щодо особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, визначений параграфом 2 глави 39 КПК України. Зокрема, частиною 5 статті 499 КПК України передбачено, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ні дізнавач, ні прокурор не розглядали можливості й доцільності складання та скерування до суду клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, чим позбавили неповнолітню потерпілу можливості правового захисту від неправомірних дій кривдника.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки дізнавач не використала всі передбачені законом надані їй повноваження, як сторони кримінального провадження, а отже не застосувала належну правову процедуру, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною, є передчасним процесуальним рішенням та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Постанову дізнавача сектору дізнання Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000185 від 30.11.2025 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в 17 годині 12 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1