"30" грудня 2025 р. Справа № 363/7468/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо не розгляду клопотань у відповідності до вимог ст.220 КПК України,-

встановив:

29.12.2025 року ОСОБА_3 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною скаргою, в якій просила визнати бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, що полягає у нерозгляді її заяви від 18.12.2025 року, у строк передбачений ч. 1 ст. 220 КПК України незаконною та зобов`язати слідчого розглянути її заяву, прийнявши процесуальне рішення про визнання її потерпілою письмово повідомивши про прийняте рішення.

Скарга обґрунтована тим, що 24.10.2025 року до ЄРДР внесено відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 194 КК України. Внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано майнову шкоди у розмірі орієнтовно 35-40 тис. грн., що відповідно до ст. 55 КПК України є підставою для визнання її потерпілою. 18.12.2025 року ОСОБА_3 звернулась до органу досудового розслідування з письмовою заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадження та виправлення некоректно зазначених анкетних даних у ЄРДР. Станом на 27.12.2025 року триденний строк розгляду заяви, передбачений ч. 1 ст. 220 КПК України сплив, однак слідчим не прийнято жодного процесуального рішення, що вказує на бездіяльність слідчого.

Скаржниця до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, скаргу підтримала.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали скарги, додані до неї документи, дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування заявником може бути оскаржено бездіяльність слідчого, зокрема щодо розгляду ним клопотань під час досудового розслідування у визначений КПК України строк.

Таким чином, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, підлягає оскарженню за правилами глави 26 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя для встановлення факту бездіяльності уповноважений дослідити обставини виконання цього обов`язку у передбачений триденний строк. Разом з тим, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора може бути зумовлена не лише не вчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним процесуальним реагуванням на нього.

За приписами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє прокурора, слідчого, дізнавача повноваженнями як задовольнити клопотання учасника кримінального провадження, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Встановлено, що 18.12.2025 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000921 від 24.10.2025 року звернулась до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області із заявою про визнання ОСОБА_3 потерпілою та виправлення анкетних даний у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Слідчим та прокурором не надано до суду доказів розгляду заяви ОСОБА_3 у строки передбачені ст. 220 КПК України.

Так, з огляду на приписи ч. 2 ст. 220 КПК України, у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний був винести вмотивовану постанову. У відповідності до приписів ст. 110 КПК України, процесуальні рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим, дізнавачем або прокурором, який її прийняв.

Отже, із наведених норм вбачається, що слідчий зобов`язаний розглянути клопотання сторони кримінального провадження у триденний строк з моменту подання клопотання та повідомити про результати його розгляду особу, яка заявила це клопотання. У разі відмови у задоволенні клопотання слідчий виносить відповідну постанову, копія як вручається особі, яка подала клопотання, або надсилається їй.

Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області розглянути заяву ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000921 від 24.10.2025 року про визнання ОСОБА_3 потерпілою та виправлення анкетних даний у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 18.12.2025 року в порядку та строки встановлені ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1