УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000300 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, в ході здійснення якого, з метою відшкодування ОСОБА_5 збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на майно, власником якого являється підозрюваний ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду старший слідчий ОСОБА_6 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини 2 статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000300 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , в період часу з 23 квітня 2025 року по 29 квітня 2025 року, організували незаконну вирубку дерев на території полезахисної лісової смуги за межами с. Громадське Літинської ОТГ Вінницького району Вінницької області, яка перебуває у комунальній власності Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вчинивши кримінальне правопорушення проти довкілля за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, підшукали осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у якості безпосередніх виконавців таких робіт, за відповідну винагороду, а також, з метою вчинення злочину використали вантажний автомобіль марки «DAF», моделі «TE 95 XF», державний номерний знак НОМЕР_2 , у складі із напівпричепом марки «ПП», моделі «WIELTON», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником яких являється ТОВ «НАЗАРЕТ ТРАНС», керівником якого є батько ОСОБА_7 - ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_7 , посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини, які забезпечують раціональне використання лісів, їхню охорону та відтворення, в порушення вимог ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» та всупереч ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, згідно з якою до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі; п.п.1 п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2007 року №733, відповідно до якого до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема: лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги); ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, відповідно до якого заготівля деревини може здійснюватись у порядку спеціального використання лісових ресурсів; ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, яка встановлює, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно; п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23 травня 2008 року, згідно якого лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів; п. 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23 травня 2007 року, яким передбачено, що лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки; п. 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23 травня 2007 року, згідно з якою лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем, не маючи спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, з корисливих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її для побутових потреб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, в усній формі, шляхом телефонної розмови, надали вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не були обізнані у їх злочинному намірі та були повідомлені про наявність дозволу на порубку дерев, переміститись на територію полезахисної лісової смуги за межами с. Громадське Літинської ОТГ Вінницького району Вінницької області, яка перебуває у комунальній власності Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, розташованій за географічними координатами: «49.3921615, 27.9435214», де здійснити вирубку сироростучих та сухостійних плодових дерев, після чого завантажити їх до наданого ОСОБА_7 вантажного автомобіля.

Надалі, вказані вище особи, будучи запевненими, що вони діють на законних підставах, перебуваючи на території полезахисної лісової смуги за межами с. Громадське Літинської ОТГ Вінницького району Вінницької області, за географічними координатами: «49.3921615, 27.9435214», в період часу з 23 квітня 2025 року по 29 квітня 2025 року, виконуючи вказівки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які періодично приїжджали на територію вказаної лісосмуги та контролювали останніх, за допомогою двох ланцюгових бензопил марки «Дніпро М», з серійними номерами №DSG-45H та №DSG-52H, здійснили незаконну самовільну порубку дерев шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, а саме: двадцяти шести сироростучих плодових дерев породи «Черешня» та «Вишня» з діаметрами стовбурів: 26, 18, 68, 52, 12, 8, 54, 38, 32, 32, 28, 38, 36, 44, 44, 10, 34, 46, 28, 44, 58, 54, 40, 30 та 48 сантиметрів та тридцяти дев`яти сухостійних плодових дерев породи «Черешня» та «Вишня» з діаметрами стовбурів: 58, 28, 34, 44, 42, 42, 56, 44, 42, 48, 26, 40, 40, 42, 50, 50, 18, 26, 30, 28, 32, 38, 26, 50, 30, 52, 58, 44, 64, 54, 38, 38, 30 40, 34, 44, 26, 58, 60 та 66 сантиметрів, після чого розпилили такі на колоди для завантаження на вантажний автомобіль марки «DAF», моделі «TE 95 XF», державний номерний знак НОМЕР_2 , у складі із напівпричепом марки «ПП», моделі «WIELTON», державний номерний знак НОМЕР_3 , для подальшого перевезення та реалізації вищевказаної деревини.

Відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи, розмір шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок порубки 65 (шістдесяти п`яти) дерев породи «Вишня» та «Черешня» поза межами населеного пункту с. Громадське Літинської ОТГ Вінницького району Вінницької області, яка перебуває у комунальній власності Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, станом на 2025 рік, становить 2 046 705,19 гривень (два мільйони сорок шість тисяч сімсот гривень 19 коп.).

Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у організації незаконної порубки 65 (шістдесяти п`яти) дерев порід «Вишня» та «Черешня» у полезахисній лісовій смузі за межами с. Громадське Літинської ОТГ Вінницького району Вінницької області, яка перебуває у комунальній власності Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, спричинили майнову шкоду навколишньому природньому середовищі на загальну суму 2 046 705,19 гривень (два мільйони сорок шість тисяч сімсот гривень 19 коп.), обраховану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», що згідно примітки до ст. 246 КК України є тяжкими наслідками, оскільки матеріальний збиток більше як у 60 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 18.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.

У ході розслідування установлено, що згідно з отриманою інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у власності ОСОБА_5 знаходиться наступне майно: земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:2088, площею 0, 1163 га. та 1/3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26.09.2025 отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_5 .

Старший слідчий зазначив, що з метою відшкодування завданих злочинними діями ОСОБА_5 збитків, внаслідок вчинених кримінальних правопорушень (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, а саме, накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:2088, площею 0, 1163 га. та 1/3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, обґрунтована.

Обґрунтовуючи клопотання, старшим слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є відшкодування завданих злочинними діями ОСОБА_5 збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до отриманої інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться наступне майно: земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:2088, площею 0, 1163 га. та 1/3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З матеріалів справи вбачається, що до матеріалів кримінального провадження долучено цивільний позов, за позовною заявою начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути ухвалено відповідне рішення про стягнення завданих злочином збитків, а відтак з метою забезпечення пред`явленого цивільного позову та відшкодування завданих злочинними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) збитків, завданих внаслідок вчинених кримінальних правопорушень (цивільний позов), клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 4 ч. 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:2088, площею 0, 1163 га. та 1/3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно накласти шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт н а майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), з метою забезпечення цивільного позову, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:2088, площею 0, 1163 га. та 1/3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя