УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 Справа №607/1986/26 Провадження №1-кс/607/961/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001105 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2026 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001105 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, про накладення арешту на мобільний телефон, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що 07.06.2025 до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали з 6 відділу 6 управління ДВКР Служби безпеки України, про те, що на території м. Тернопіль група осіб підробляє медичну документацію.

Відомості про дану подію 08.06.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

27.01.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон, належний ОСОБА_3 .

27.01.2026 постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 вказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що вилучений мобільний телефон має значення під час розслідування даного кримінального провадження, з метою збереження речового доказу, який необхідний для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, ініціатор клопотання просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо арешту належного їй мобільного телефону.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001105 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Так, у клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0001105 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України; протоколом обшуку від 27.01.2026; іншими долученими до клопотання матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «iPhone 13» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який було вилучено під час обшуку 19.01.2026 за адресою АДРЕСА_2 та упаковано у сейф-пакет WAR1365847.

Так, 27 січня 2026 року постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон марки «iPhone 13», який поміщений у сейф-упакування №WAR1365847, що був вилучений в ході проведення обшуку, визнано речовим доказом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучені під час огляду місця події речі, належать до категорії майна, що мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «iPhone 13», який поміщений у сейф-упакування №WAR1365847, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказане майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для встановлення усіх обставин справи.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучену річ.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001105 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вилучене під час обшуку майно, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 13», який поміщений у сейф-упакування №WAR1365847, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1