УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 757/13892/24-к

провадження № 51-4602 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

За ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), про зобов`язання прокурорів Печерської окружної прокуратури м. Києва розглянути її клопотання № 2376-24 від 18 березня 2024 року, заявлене у межах кримінального провадження № 0000197 від 11 грудня 2012 року про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, оскаржила її в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 02 грудня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , в якій вона порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання ресурсів судової влади.

Відповідно до ухвали апеляційного суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні її скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, про зобов`язання прокурорів Печерської окружної прокуратури м. Києва розглянути її клопотання № 2376-24 від 18 березня 2024 року, заявлене у межах кримінального провадження № 0000197 від 11 грудня 2012 року про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 , тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК України.

Тому апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Крім того, Суд наголошує, що ОСОБА_4 вже зверталася з касаційною скаргою на вищевказану ухвалу апеляційного суду з проханням про її перегляд. Разом з тим, відповідно до вимог статей 424, 425 КПК України не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення касаційного оскарження рішення суду у системному зв`язку з положеннями частини першої ст. ст. 8, 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3