Справа № 740/6928/25
Провадження № 1-кс/740/1038/25
05 грудня 2025 року м. Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,
Короткий виклад вимог скарги
04.12.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» звернулася зі скаргою до суду на бездіяльність посадових осіб Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга мотивована тим, що 28.11.2025 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на адресу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області подано заяву про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України. Зазначена заява Ніжинським РУП отримана 01.12.2025.
При цьому, працівники поліції всупереч ст. 214 КК України не вчинили жодних дій щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що свідчить про бездіяльність Ніжинського РУП.
З огляду на вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноважену особу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 від 28.11.2025, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 та представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилися.
Від адвоката ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшло до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, в якій скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи принцип диспозитивності та з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчим суддею визнано можливим провести розгляд скарги у відсутності особи, яка подала скаргу, та представника Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області на підставі наданих доказів. При цьому слідчим суддею враховано положення статей 22, 26, 306 КПК України.
Фіксування судового розгляду скарги за допомогою технічних засобів кримінального провадження, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалось.
Правове обґрунтування та мотиви слідчого судді
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 28.11.2025 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.
У заяві зазначалося, що у вересні 2025 року ОСОБА_4 виявлено факти підроблення та використання завідомо підроблених документів, зокрема щодо продовження строку дії договорів оренди на 15 років з 01.09.2018 та зміни орендаря з ТОВ «Агродім-Ніжин» на ТОВ «У-А-С». Підроблення документів відбулося шляхом виконання підпису ОСОБА_4 іншою особою у додаткових угодах від 20.08.2018 до договорів оренди землі.
Таким чином, адвокат вважає, що в діях осіб, які підробили підписи вбачаються ознаки злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.
На теперішній час відомості до ЄРДР не внесені, тому адвокат звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Тобто стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати такий механізм з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів.
Частиною 1 статті 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що містять ознаки конкретного складу кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такі обставини повинні бути або явно очевидними, або мати значний ступінь вірогідності вчинення кримінально-караного діяння.
Згідно з п. 1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз положень ч. 5 ст. 214 КПК України, яка визначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган до якого надійшла така заява мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено, а не лише припущення про вчинення таких дій. Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу кримінального правопорушення у розумінні ст. 11 КК України.
Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі №556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК України. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не повинні вноситися до ЄРДР.
Суспільна небезпечність злочинів за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України визначається тим, що їх вчинення не тільки порушує нормальну діяльність органів державної влади, органів самоврядування, підприємств, установ, організацій, але й може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам фізичних та юридичних осіб, сприяє вчиненню інших більш тяжких злочинів.
Предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є: 1) посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків і який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи (нею, наприклад, може бути працівник установи паспортної служби, голова міської ради та ін.); 2) печатки, штампи чи бланки підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності; 3) інші офіційні печатки, штампи чи бланки. Посвідчення це документ, який посвідчує особу володільця, його право та (або) правовий статус (посвідчення особи, інваліда війни, пенсійне тощо), виданий (виготовлений) з метою використання. Іншими документами визнаються свідоцтва, атестати, дипломи, листки тимчасової непрацездатності, рецепти, рішення суду, виконавчі листи, ліцензії та ін. Склад цього злочину відсутній, якщо йдеться про неофіційні документи. Відтак предметом злочину можуть бути виключно офіційні документи, а не документи приватноправового характеру, що унормовують майнові/немайнові відносини між приватноправовими особами.
За викладених у заяві обставин не викладено обставин вчинення діянь, що передбачають наявність ознак кримінальних правопорушень ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, дати їх вчинення, ймовірних осіб, які б могли вчинити такі дії, не наведено обґрунтувань, що свідчать про наявність умислу на їх вчинення та не надано переконливих доказів, що предметом ймовірних злочинів були офіційні документи, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, а тому вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудового розслідувань і щодо них не повинно проводитись досудове розслідування. У такому випадку вбачаються виключно цивільно-правові відносини щодо укладання / розірвання договорів оренди землі, що передбачають інші механізми захисту права власника у випадках наявності таких порушень.
За наведених обставин на переконання слідчого судді в органу досудового розслідування відсутній обов`язок щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим вчиненням дій, передбачених ст. 214 КПК України.
Зазначене, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу кримінального правопорушення. В той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана недопустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що, в свою чергу, не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні суспільно небезпечних діянь, які дійсно потребують активних дій зі сторони держави.
Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Таким чином, подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заява про вчинення злочинів не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень в розумінні ст. 11 КК України, а підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.
За приписами ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 також зазначила, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до статей 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити, роз`яснивши скаржнику, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, заявник не позбавлений права повторно звернутися з заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись статтями 303, 307 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5