Справа № 301/2908/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" грудня 2025 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Довге, Іршавського району, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, одруженої, громадянки України, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
В подальшому, з метою узаконення самочинного будівництва, ОСОБА_3 звернулась до Іршавського районного суду з позовом до Довжанського споживчого товариства Іршавської районної спілки споживчих товариств про визнання за собою права власності на вбудоване торгове приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » над входом у підвальне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1 .
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.10.2022 року у справі №301/2483/22 позов ОСОБА_3 до Довжанського споживчого товариства Іршавської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності на вбудоване торгове приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » над входом у підвальне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_2 (з урахуванням ухвали суду щодо виправлення описки, допущеної у нумерації будівлі), Хустського району, Закарпатської області, задоволено.

21 березня 2023 року ОСОБА_3 зареєструвала за собою право власності на вбудоване торгове приміщення, загальною площею 36,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (з урахуванням ухвали Іршавського районного суду від 03.02.2023 року у справі №301/2483/22 щодо виправлення описки, допущеної у нумерації будівлі), про що міститься інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційної довідки від 09.10.2023 року за №349658972).

У той же час, за результатами здійснення Хустською окружною прокуратурою моніторингу судових рішень, керівником окружної прокуратури 12.10.2023 року вказане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку.Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23.05.2024 року у справі №301/2483/22 апеляційну скаргу керівника Хустської окружної прокуратури подану в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування у Закарпатській області та Довжанської сільської ради про скасування рішення Іршавського районного суду від 19.10.2022 року по справі №301/2483/22 за позовом ОСОБА_3 до Довжанського споживчого товариства про визнання права власності на нерухоме майно, яким позов ОСОБА_3 задоволено, було скасовано. У позові ОСОБА_3 відмовлено.

Наразі право власності ОСОБА_3 на самочинно збудовану комерційну будівлю - торгове приміщення, що розташоване в АДРЕСА_2 , на підставі згаданого рішення суду апеляційної інстанції скасовано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав, а саме витягом №417989929 від 14.03.2025 року.

Факт здійснення будівництва з порушенням вимог містобудівного законодавства констатовано висновком експерта №СЕ-19/109-24/17689-БТ від 10.04.2025 року, наданим за результатами проведення будівельно-технічної експертизи.

Розташування самочинно збудованої комерційної будівлі - вбудованого торгового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0198, яка належить до комунальної власності Довжанській сільській раді, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/109-25/5580-ЗТ від 23.05.2025 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи.

Через протиправні дії ОСОБА_3 , які виразились у самовільному будівництві на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером №:07:001:0198, загальною площею 0,116 га, вартість якої станом на 20.05.2019 року становила 247160,74 грн. (станом на 21.03.2023 року становила 282949,40 грн.) згідно висновку про вартість об`єкта оцінки наданої суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Ріалті - О» від 04.06.2025 року, обмежено право власника земельної ділянки - Довжанської сільської ради щодо повноцінного розпорядження земельною ділянкою, оскільки ділянка частково (площею 36,3 м2) зайнята незаконно збудованим об`єктом нерухомості, який до того ж створює неабиякий рівень загрози небезпеки для життя та здоров`я відвідувачів магазину (вбудованого торгового приміщення), адже об`єкт не відповідає проектній документації та побудований з порушенням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.197-1 КК України самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подала клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити провадження по справі. Наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання і звільнення обвинуваченої від відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого Довжанської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд вказаної справи на всіх стадіях без його участі (а.с.25).

Перевіривши клопотання, заслухавши думку обвинуваченої, захисника та прокурора, суд приходить до таких висновків.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у період з 20 травня 2019 року по 15 грудня 2022 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України, тобто самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Згідно з ч.3 ст.197-1 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачена кримінальна відповідальність у виді: штрафу у розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно положень ст. 49 ч.1 п.2, п.3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З дня вчинення злочину - 15 грудня 2022 року - минуло більше трьох років.

Отже, з дня вчинення злочину минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності, ОСОБА_3 не ухилялася від досудового слідства та суду, до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків ОСОБА_3 не вчинила нових злочинів середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, раніше судимою не була. Підстав для зупинення або переривання строків давності не має.

За таких обставин, підстав для відмови в клопотанні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, судом не встановлено.

Згідно з ст.286 ч.4 КК України , якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року по справі №192/3301/16-к.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст.314 ч.3 п.2, 284 ч.2 п.1 КПК України, суд вважає клопотання задовольнити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 ч.2 п.1, 286, 314 ч.3 п.2 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене 10 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041, закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1