СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/3017/23
Провадження № 1-кп/306/95/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000655 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 13.12.2023 року між прокурором та ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , посилаючись на те, що з моменту скерування обвинувального акта з угодою до суду вступив в силу закон України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, відповідно до якого діяння яке інкриміноване ОСОБА_4 перестало бути кримінально караним. Просить відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечили, щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У частині 6 цього Кодексу зазначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного закону, кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

За правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 07.10.2024 року (справа № 278/1566/21), зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як убачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000655, інкриміновані ОСОБА_4 діяння вчинено 14.11.2023 року (за ч. 4 ст. 185 КК України). Шкода завдана у розмірі 2800,00 грн.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 року №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становив 2684 грн (1342*2=2684).

Враховуючи, що сума викраденого майна перевищує суму 2 НМ, у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст.370-372, 376, 395, КПК України, ст.3-6 КК України, ЗУ «Про державний бюджет України», Податковим кодексом України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляцію протягом семи діб з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1