Справа № 212/2329/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 24.02.2024 року),-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 року обвинувачений ОСОБА_2 подав заяву про застосування до заходів безпеки щодо нього, його близьких, житла та майна.

В обґрунтування вимог заяви зазначається, що він є обвинуваченим у кримінальному провадженні. Кримінальне провадження переглядається після скасування вироку апеляційним судом.

Він звертається із заявою щодо попередження його вбиства на замовдення прокурора ОСОБА_3 та слідчого ДБР ОСОБА_4 .. Ним подавались заяви щодо дій прокуролра ОСОБА_3 , однак слідчий ДБР ОСОБА_4 закривав без розгляду по суті кримінальні провадження щодо прокурора ОСОБА_3 5.08.22, 23.05.24, 10.12.2024, 28.02.2025.

Вважає, що вказані особи вступили взмову на його вбивство, оскільки він отримував погрози про підпал майстерні, авто за кермом якого перебував його син ОСОБА_5 , було обстріляно, ОСОБА_6 висловлював погрози його вбити та захопив його приміщення.

К зв`язку з чим, останній звернувся до суду з заявою посилаючись на ч. 2 Закону України «Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Вивчивши заяву та матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст .42 КПК України обвинувачений має право заявляти клопотання у тому числі про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо.

Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно з п. «в» ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають у тому числі підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники.

За змістом ч. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; звернення керівника відповідного державного органу; отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України.

Приводом для розгляду судом питання про вжиття заходів забезпечення безпеки у вказаному кримінальному провадженні є заява обвинуваченого ОСОБА_2 .

Разом із тим, ознайомившись зі змістом заяви обвинуваченого ОСОБА_2 про застосування щодо нього заходів безпеки, суд дійшов висновку, що із зазначених у заяві відомостей неможливо дійти чіткого переконання у тому, що на даний час наявна реальна загроза життю та здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_2 на непогодження з рішеннями слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінальних проваджень, не свідчить про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майну заявника від слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , а побоювання та припущення щодо можливої загрози не обґрунтовані та не конкретизовані. ОСОБА_2 не наводить доводів того, що на даний час наявна реальна загроза життю та здоров`ю, житлу, майну ОСОБА_2 та членам його родини, у заяві не вказані конкретні обставини, які б свідчили про наявність існуючої реальної загрози та були б підставою для вжиття заходів безпеки

Суд зауважує, що ОСОБА_2 не надано доказів звернення до правоохоронних органів щодо його переслідування і вжиття відповідних заходів.

Крім того, ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду з аналогічними заявами та висловлював аналогічні доводи щодо небезпеки, ніяких нових, переконливих доводів щодо існування реальної загрози суду не наведено.

За таких обставин, у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 350, 370-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_2 від 10.11.2025 про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1