Справа № 203/3395/25
Провадження № 1-кп/0203/1623/2025
В И Р О К

іменем України

27 травня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 10.12.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця оператора безпілотних авіасистем і розвідки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.12.2024 року близько 21:20, перебуваючи на території «Центрального автовокзалу Дніпра», за адресою: місто Дніпро, вулиця 128-ї Бригади Тероборони, будинок 10, знайшов на землі і таким чином незаконно придбав пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, в якому містилась кристалічна речовина білого кольору, масою не менше 0,3277 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та в подальшому зберіганняпсихотропної речовини, без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 10.12.2024 близько 21:30 ОСОБА_3 , перебуваючи на території «Центрального автовокзалу Дніпра», що за адресою: місто Дніпро, вулиця 128-ї Бригади Тероборони, будинок 10, був зупинений поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП, де ОСОБА_3 під час огляду місця події, у проміжок часу з 22 години 51 хвилин до 23 годин 10 хвилини, в присутності двох понятих, добровільно видав пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, в якому містилась кристалічна речовина білого кольору, масою 0,3277 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 0,2638 г, яку ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_7 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано, сумнівів у суду щодо добровільності відповідної заяви підозрюваного не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України судом визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних речовин, без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, є військовослужбовцем, вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 09.10.2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційне оскарження за скаргами учасників провадження зупинено до звільнення ОСОБА_3 з військової служби, тому вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2024 року в даному кримінальному провадженні судом не враховано.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину (проступку), і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів (проступків) як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин (проступок), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (проступків).

Отже, врахувавши обставини справи в їх сукупності, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України, у виді мінімального штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ:

-Сейф пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком №6094080 з пояснювальним написом і підписом експерта, з вмістом порошкоподібної речовини масою 0,2965г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 630, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/105-24/9311-НЗПРАП від 23.12.2024 року у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідування обставини.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1