Єдиний унікальний номер судової справи 201/6137/25
Номер провадження 1-кп/201/946/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із їх примиренням, заявлене під час підготовчого судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 03 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гуляйполе, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за наступних обставин:

13 листопада 2024 року близько 17 години 40 хвилин водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «ГАЗ 33021» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався проспектом Героїв у напрямку вулиці Гетьмана Петра Дорошенко у місті Дніпро.

Під час руху ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід» та дорожнім знаком 5.38.1 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід», який розташований в поблизу будинку № 19 по проспекту Героїв, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля «ГАЗ 33021», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, що перебував під його керуванням не вчинив та в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді пошкодження 2-ступеня передньої хрестоподібної і медіальної бічної зв`язки, пошкодження 1-ступеня (розтягнення) задньої хрестоподібної зв`язки, пошкодження Stoller2 медіального меніска, трабекулярний набряк (забій) латеральних виростків, стегнової і великогомілкової кістки, хондромаляція 1 ступеня по медіальних і латеральних суглобових поверхнях, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, параорбітальна гематома справа, садна обличчя, закритий перелом кісток носу, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Дії водія виразилося в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 33021», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18. 1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що водій транспортного засобу, який наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути-створена перешкода чи небезпека. Невиконання водієм ОСОБА_7 , вимог наведеної норми законодавства, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 до суду подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із їх примиренням із потерпілою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що він в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у скоєному щиро кається, примирився з потерпілою ОСОБА_4 та в повному обсязі відшкодував останній завдану ним шкоду, що підтверджується письмовою угодою про добровільне відшкодуванням матеріальних збитків від 29.05.2025 року та письмовою угодою про передачу грошових коштів для відшкодування матеріальних збитків від 29.05.2025 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подане ним клопотання та зазначив, що цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 підтримав в повному обсязі клопотання свого підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , підтвердила, що їй в повному обсязі відшкодована матеріальна та моральна шкода.

Представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, просила суд вирішити питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, надавши суду відповідні матеріали. В судовому засіданні зазначила, що заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, речові докази відсутні.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Виходячи з положень ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а отже, суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку, передбаченому ст. ст. 368-374 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_4 та примирився з останньою, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Такі висновки суду повністю узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у провадженні № 51-4798км23 (справа № 930/497/23).

Тож, з огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати по проведенню судової авто технічної експертизи у розмірі 3565 (трьох тисяч п`ятисот шістдесяти п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 03 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 , витрати по проведенню судової авто технічної експертизи у розмірі 3565 (трьох тисяч п`ятисот шістдесяти п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок, на користь держави.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 30 хвилин 06 червня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1