Справа № 191/1927/25
Провадження № 1-кп/191/124/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без проведення судового розгляду в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000060 від 14.04.2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 02.06.1994 року Синельниківським міським судом за ч.2 ст. 206 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;

- 03.09.1997 року Синельниківським міським судом за ч.3 ст. 229-6 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки, додаткове покарання у виді штрафу 170 грн.;

- 16.03.2000 року Синельниківським міським судом за ч.2 ст. 140 КК України, на підставі ст. 43 КК України, до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.06.2000 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області ст. 17 ч. 2 ст. 81 ч. 1 ст. 206 КК України, на підставі ч. 2 ст. 42 КК України, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.01.2002 року постановою Пятихатського районного суду звільнений від покарання за ч.1 ст.206 КК України. Звільнений 16.10.2002 року по відбуттю строку покарання;

- 03.07.2003 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.309 КК України до покарання виді 2 років позбавлення волі. Звільнений 02.07.2005 року по відбуттю строку покарання;

- 29.03.2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 17.12.2009 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 04.07.2012 року ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області невідбутий строк 2 роки 3 місяці 22 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі. 06.12.2013 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 9 міс. 28 днів;

- 21.08.2019 року Синельниківський міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 02.07.2020 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі. 25.11.2024 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на строк 1 (один) рік та обмеження у вигляді : заборони виходу з будинку з 22.00 до 05.00 годин наступного дня; заборони виїзду за межі міста в особистих справах; заборони знаходження в місцях розпивання спиртних напоїв; поклавши обов`язки з`являтися на реєстрацію до поліції 2 рази на місяць.

При звільненні, 25.11.2024 року ОСОБА_3 особисто під підпис ознайомлений з ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2024 року, справа № 205/12649/24, провадження №1-в/205/492/24, про встановлення адміністративного нагляду. Також ОСОБА_3 повідомлено, що він повинен з`явитися до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не пізніше 28.11.2024 року для поставлення на облік. При цьому останній попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації.

Однак, незважаючи на обмеження, встановлені ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 року, ОСОБА_3 не пізніше 28.11.2024 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), з метою ухилення від адміністративного нагляду, ігноруючи обмеження, зазначені в ухвалі суду про встановлення адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього зобов`язання, не прибув без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , після звільнення з місць позбавлення волі, про причини неприбуття не повідомив, відповідно до чого порушив встановлені правила адміністративного нагляду.

У подальшому, проводились перевірки піднаглядного ОСОБА_3 за обраним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 06.01.2025 року о 15:45, 31.01.2025 року о 03:21, ; 04.02.2025 року о 23:00, 21.02.2025 року о 22:30, 20.03.2025 року о 22:30, 26.03.2025 року о 23:40, 14.04.2025 року о 03:00, але останній був відсутній за місцем мешкання.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, діючи умисно у формі бездіяльності, без поважної причини, ухилився від покладених на нього судом і законом обов`язків та у визначені день, а саме не пізніше 28.11.2024 року, не з`явився до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для реєстрації, у встановлені судом період часу був відсутній за місцем мешкання, виїхав за межі м. Синельникове і Синельниківського району Дніпропетровської області без дозволу Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим не виконав покладених на нього обов`язків, порушивши порядок та умови встановленого щодо нього адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, не повідомивши уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини, будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому встановлені судом, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду, про що був попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 395 КК України, а саме : неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ст.395 КК України, як такі, що виразилися в неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та обставини кримінального проступку, особу винну та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, так як свою вину обвинувачений визнав повністю, не намагався уникнути відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення..

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Так, суд враховує обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений в ході досудового розслідування не намагався уникнути кримінальної відповідальності та сприяв розкриттю кримінального проступку.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого та враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального проступку,обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, у зв`язку з чим саме таке покарання буде повністю відповідати конкретним обставинам проступку, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, даним про особу обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Експертизи не проводилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 376, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1