Справа № 456/2955/20
Провадження № 1-в/456/54/2025
УХВАЛА

іменем України

28 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий подання провідного інспектора Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону стосовно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 21 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , звернулася в суд з поданням про приведення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2022р. відносно ОСОБА_5 , у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що Законом № 3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2022р. ОСОБА_5 , було засуджено за вчинення крадіжок, однак відповідне діяння не є кримінально караними на теперішній час.

У судовому засіданні представник Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» та засуджена ОСОБА_5 , подання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку прокурора та дослідивши надані разом із поданням матеріали, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ст. ст. 537, 539 КПК України визначений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків, але норми даних статей не містять норми про приведення вироку у відповідність до вимог закону, про що зазначено у поданні.

Таким чином, нормами діючого КПК України не передбачено процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до закону», тобто подання має містити чітке формулювання щодо процесуального рішення, яке має прийняти суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного та враховуючи те, що подання подано з порушенням вимог КПК України, а суд розглядає справи з дотриманням принципу диспозитивності лише щодо тих питань, які внесені на його розгляд, тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 26, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання провідного інспектора Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1