ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 22 квітня 2025 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

за участю прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Фастів Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000758 від 13.04.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 року ОСОБА_3 , звернулася до суду з скаргою на Постанову слідчого від 24.06.2024 року про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що постановою слідчого СВ Фастівського РУП ГНПУ в Київській області від 24.06.2024 року закрито кримінальне провадження №0000758 від 13.04.2024 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.367 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. На вказану постанову слідчого скаржником була подана скарга слідчому судді Фастівського міськрайонного суду Київсько області, яка помилково була скерована до Києво-Святошинського суду. Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.07.2024 року у задоволенні скарги відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.02.2025 року за апеляційною скаргою скаржника ухвалу слідчого судді Киво-Святошинського районного суду Київської області від 17.07.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Фастівського РУП про закриття кримінального провадження №0000758 від 13.04.2024 року задоволено частково ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги скасовано та призначено новий розгляд скарги у суді першої інстанції. Ухвалою Києво-Святошинського суду від 28.02.2025 року скаргу повернуто скаржнику. Вважає що нею було пропущено строк на оскарження постанови слідчого судді від 24.06.2024 року про закриття кримінального провадження з поважних причин. Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою без проведення повного та всебічного встановлення всіх обставин події злочину, з огляду на те, що слідчим досудове розслідування фактично не здійснювалося, обставини які підлягають розслідуванню не перевірялися та неправомірно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, через відсутність складу правопорушення, а тому просить пооновити строк на оскарження постанови слідчого та оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував та вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000758 від 13.04.2024 року прихожу до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, з поміж іншого відносяться верховенство права та законність.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою слідчого СВ Фастівського РУП ГНПУ в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24.06.2024 року закрито кримінальне провадження № 0000758 від 13.04.2024 року, правова кваліфікація за ч.1 ст. 367 КК України у зв`язку з існуванням не скасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 частини 1 ст. 284 КПК України, щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог підслідності.

Частинами 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Так, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як зазначила скаржник та вбачається з матеріалів скарги, постанову, яка є предметом скарги ОСОБА_3 було оскаржено до судових інстанцій з дотриманням строку на її оскарження.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При розгляді скарги встановлено, що на підставі Ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000758. З вказаної Ухвали вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до Фастівського РУП ГУНП в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками передбаченими ч. 1 ст.367 КК України. Разом з тим, відомості внесено не було, що призвело до звернення з відповідною заявою до Фастівського міськрайонного суду київської області.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є заявником у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

За результатами досудового розслідування 24 червня 2024 року слідчим СВ Фастівського РУП ГНПУ в Київській області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з існуванням не скасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 частини 1 ст. 284 КПК України, щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог підслідності.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

В обґрунтування підстав закриття кримінального провадження № 0000758, слідчим зазначено, що Київським апеляційним судом винесено ухвалу у якій апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Бучанського РУП ГУН в Київській області про закриття кримінального провадження № 0000954 від 01.12.2021 без змін.

Разом з тим, вказані кримінальні провадження є різними та містять різні ознаки злочинів, а тому не є ідентичними.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що висновок дізнавача про закриття кримінального провадження необгрунтований, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Постанову слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000758 від 13.04.2024 року скасувати.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1