Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/601/2025 Справа № 641/2793/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2025 року в ранковий час доби, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 перебував на території «Кінного ринку» за адресою: м. Харків, Майдан Захисників, 1, де він допомагає здійснювати торгівлю овочами фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7 .

Перебуваючи на ринку, за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 дізнався, про те, що малознайомий йому - ОСОБА_8 12.03.2025, перебуваючи на території «Кінного ринку», який знаходиться за адресою: м. Харків, Майдан Захисників, 1, викрав мішок цибулі, який належав ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння морального страждання останньому.

В цей же день, приблизно о 10 годині ОСОБА_5 зустрів на «Кінному ринку» м. Харкова ОСОБА_8 та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння морального страждання ОСОБА_8 , маючи на меті покарати останнього за вчинення ним крадіжки овочів, діючи умисно, суб?єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись тим, що ОСОБА_8 не чинить опір, за допомогою полімерної стрічки, всупереч волі ОСОБА_8 , примотав потерпілого до стовпа, позбавивши можливості здійснювати будь які рухи, завдавши тим самим ОСОБА_8 моральних страждань.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на завдання моральних страждань ОСОБА_8 , на власний мобільний телефон ТМ «Spark 6 Go» здійснив відеозйомку потерпілого, який в цей момент перебував примотаним до стовпа та виклав вказаний відеозапис в мережу «Інтернет», після чого місце вчинення злочину покинув.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було завдано моральних страждань, які виразилися у відчутті образи, страху та приниження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що 14.03.2025 року він перебувала на території «Кінного ринку» та дізнався, що ОСОБА_8 викрав мішок цибулі. З метою його покарання, за допомогою полімерної плівки він примотав ОСОБА_9 до стовпа та здійсний запис потерпілого на мобільний телефон, а потім розмітив відео в мережі Інтернет.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України не заперечував. При ухваленні вироку суду покладалася на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йомукримінального правопорушення, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі морального страждання вчинене з метою покарати її.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, неодружений, військовозобов`язаний, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставини, що пом`якшує покарання, вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання за ч.1 ст. 127 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання строком на 2 роки та покласти обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, має забезпечити виправлення та попередження скоєння ОСОБА_5 нових злочинів та надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючу його відповідальність обставину, а також ставлення до скоєного, висловленого в ході судового розгляду.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 01.04.2025 року про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-25/6798-Д становлять 3183 грн. 60 коп., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на «Кінному ринку» за адресою: м. Харків, майдан Захисників, 1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ мобільний телефон «SPARK 6 Go TECNO KE5j» в корпусі блакитного кольору, наданий ОСОБА_5 IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який згідно розписки від 14.03.2025 року був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1