Провадження №1-кп/369/1396/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадженням № 0000622 від 22 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, який має середню освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

На початку судового засідання захисники обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили усний відвід прокурору Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 , оскільки адвокатам від родичів обвинуваченого стало відомо про те, що прокурор тиснув на останніх з метою укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_6 . Крім того, прокурор повідомляв родичам обвинуваченого про узгодження питання щодо угоди з судом. Сторона захисту вважає, що зазначений факт свідчить про особисту зацікавленість прокурора ОСОБА_3 в результатах розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 . На обґрунтування своєї позиції сторона захисту заявила клопотання про допит матері обвинуваченого ОСОБА_7 , яке судом було задоволено.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисників щодо заявленого відводу прокурору.

Прокурор проти заявленого йому відводу заперечив та пояснив, що жодного тиску на мати обвинуваченого щодо укладення угоди з останнім він не здійснював, з головуючою суддею у справі щодо укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_6 також це питання не обговорював. Прокурор зазначив, що розмова з ним щодо укладення угоди про визнання винуватості була ініційована саме захисником ОСОБА_4 , проте це питання залишилося не реалізованим, оскільки прокурор пояснив, що для укладення угоди необхідна позиція обвинуваченого з цього питання. Жодного спілкування та домовленостей поза межами КПК України між ним та учасниками не було. Вважає заявлений відвід необґрунтованим та підстав для самовідводу не вбачає.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що є матір`ю обвинуваченого, вказувала, що прокурор кожного разу під час відвідування судових засідань на неї тиснув щодо можливості укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки захисники обвинуваченого зволікають з укладенням такої угоди, зазначив, що з судом укладення такої угоди погодив. Свідок повідомила, що наодинці з прокурором ніколи не спілкувалася, проте за ініціативою прокурора щодо угоди до неї телефонував слідчий у справі.

Суд, заслухавши доводи сторони захисту та прокурора, допитавши свідка, дійшов таких висновків.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.05.2025 року у задоволені заяви захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні відмовлено.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, відповідно до цієї норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.

За наведеного, вислухавши доводи учасників, показання свідка, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід, оскільки під час судового засідання не встановлено підстав, передбачених ст. 77 КПК України, в тому числі таких, які б викликали обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора, що виключають можливість участі прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , оскільки доказів спілкування прокурора із учасниками щодо результатів розгляду кримінального провадження у поза процесуальний спосіб не надано. Сторона захисту не довела особисту зацікавленість прокурора в результатах розгляду кримінального провадження. Разом з тим, показання свідка ОСОБА_7 , яка є матір`ю обвинуваченого, про узгодження прокурором з судом позиції щодо укладення угоди, є показаннями з чужих слів, та не підтверджуються будь-якими доказами, тому не приймаються судом.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 77, 81, 376 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000622 від 22 вересня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 29.05.2025 о 15:00 год.

Суддя ОСОБА_1