Справа № 346/3289/25
Провадження № 1-кп/346/622/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000131 від 13.06.2025 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлучений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 21.03.2025 року придбав транспортний засіб марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі НОМЕР_1 із державним номерним знаком НОМЕР_2 чорного кольору в ОСОБА_3 в м.Коломия, який на праві приватної власності належав ОСОБА_4 , із свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 , не укладаючи жодних договорів щодо відчуження транспортного засобу.

В подальшому в ОСОБА_2 виник умисел на привласнення вищевказаного автомобіля. Так, того ж дня близько 15:00 год. перебуваючи на території Територіального сервісного центру МВС №2643, що за адресою вул..Симоненко,2 в м.Коломия, з метою перереєстрації транспортного засобу марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі НОМЕР_1 із державним номерним знаком НОМЕР_2 чорного кольору за відсутності власника ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо того ж дня отримавши в м.Коломия по вул..Торговиця складений працівником ТОВ «КАРАТ АВТО» договір комісії№185 від 19.03.2025 самостійно розписався в графі «комітент» вищевказаного договору замість власника транспортного засобу марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі НОМЕР_1 із державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_4 , таким чином підробив підпис у вищевказаному офіційному документі, що стало підставою для подальшої перереєстрації вищевказаного автомобіля на нового власника.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення іншого офіційного документу, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_2 21.03.2025 року близько 16:00 год. перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру МВС №2643, що за адресою вул..Симоненко,2 в м.Коломия з метою подальшої перереєстрації транспортного засобу марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі НОМЕР_1 із державним номерним знаком НОМЕР_2 на своє ім`я діючи умисно, достовірно знаючи про те. що договір комісії, укладений від імені ОСОБА_4 є підробленим, надав адміністратору ТСЦ МВС України №2643 завідомо підроблений документ, а саме договір комісії №185 від 19.03.2025, посвідчений ТОВ «КАРАТ АВТО» та ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 жодних договорів щодо відчуження не укладав, відтак використав завідомо підроблений документ. В результаті перереєстрації вищевказаного транспортного засобу марки «AUDI» моделі «А4» номер шасі НОМЕР_1 булдо змінено державні номерні знаки на НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб серії НОМЕР_5 .

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, погоджується на призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення іншого офіційного документу, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_2 суд, згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують; особу винного, який раніше не судимий, його вік (перебуває в працездатному віці, пенсійного віку не досяг), сімейний стан, проживає з матір`ю та бабусею, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, військовослужбовцем строкової служби не являється, стан його здоров`я, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд бере до уваги заяву обвинуваченого про готовність нести покарання за вчинене, в межах санкції ч.1 та ч.4 ст.358 КК.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 та ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Обмеження для призначення такого виду покарання, передбачені ст.53 КК України відсутні.

Речові докази відповідно до вимог ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

-за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази :

-заява № від 21.03.2025, витяг з Державного реєстру санкцій, розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, договір купівлі-продажу транспортного засобу №185 від 21.03.2025, інформаційна картка транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №5253/25/1/000222, договір комісії №185 від 19.03.2025, заява ОСОБА_4 від 19.05.2025, квитанція №244498 від 21.03.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу №5253/225/000220 від 21.03.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1