Номер провадження:1-кс/521/2183/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.03.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

З Одеського апеляційного суду, після вирішення питання про направлення до іншого суду, на розгляд Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.03.2025 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.06.2025 року для розгляду вказаної скарги було визначено слідчого суддю - ОСОБА_1 . Скарга фактично передана на ознайомлення судді 09.06.2025 року.

09.06.2025 року ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси було відкрито провадження за скаргою.

Слідчим суддею було вжито необхідних заходів для забезпечення безпосередньої участі заявника в залі судових засідань та направлено відповідні повідомлення про виклик представників УСБУ в Одеській області та Одеської обласної прокуратури.

З невідомих слідчому судді причин, заявника до приміщення Хаджибейського районного суду м. Одеси доставлено не було, а представники УСБУ в Одеській області та Одеської обласної прокуратури в судове засідання не прибули.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи необхідність забезпечення розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до висновку здійснити розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.03.2025 року, на підставі наявних документів, за відсутності учасників розгляду, які були належним чином повідомлені про дату судового засідання.

Розглянувши скаргу, дослідивши долучені матеріали в обґрунтування вимог скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Такого роду бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Положеннями частини 1 статті 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Відповідно до п. 2 підрозділу 1 розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання вимог скарги слідчий суддя, аналізуючи положення КК України та КПК України, приходить до висновку, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення (чи кримінальних правопорушень), які підтверджують реальність конкретної події, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів.

Вказані висновки повністю узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 року у справі № 761/20985/18 («…якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...»).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містить відомості саме про кримінальне правопорушення, проте до ЄРДР внесена не була.

З долученої до скарги заяви вбачається, що ОСОБА_3 порушував питання перед УСБУ в Одеській області про необхідність внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_4 , зокрема, через те, що, на переконання гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді судді Приморського районного суду міста Одеси, умисно не виконав норму, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303, п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України та не зобов?язав виконати норму, передбачену ч. 1 ст. 214 КПК України, а саме внести відповідні відомості до ЄРДР за суспільно небезпечні діяння, передбаченні ст. ст.: 28 4.3; 111 ч.2; 111-2 ч. 1; 114-1 ч.2; 358 ч.3; 366 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_3 від 28.12.2024 року (зареєстрована УСБУ в Одеській області 13.01.2025 року).

Тобто, на переконання гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ухвалою від 28.02.2025 року у справі №522/664/25, провадження №1-кс/522/292/25, відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора стосовно заяви ОСОБА_3 від 28.12.2024 року (зареєстрована УСБУ в Одеській області 13.01.2025 року), тим самим, вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ст.ст.: 28 ч.3, 4; 111 ч.2; 111-2 ч.2; 114-1 ч.2; 364 ч.2; 365 ч.3; 366 ч.2; 367 ч.2; 368-5 ч. 1; 369-2 ч.2 КК України.

Отже, проаналізувавши зміст заяви, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи ОСОБА_3 фактично зводяться до його незгоди з прийнятим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 рішенням у справі №522/664/25, провадження №1-кс/522/292/25, що, на думку слідчого судді, не може бути підставою для кримінального переслідування. В іншому, заява містить лише особисті припущення заявника та його власне тлумачення норм Закону.

Слідчий суддя вважає, що внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень не може здійснюватися на підставі припущень, до того ж, ОСОБА_3 , як заявник, у разі незгоди з рішенням суду має можливість його оскаржити.

Отже, враховуючи встановлені обставини, у даному випадку застосування механізму кримінального переслідування є невиправданим та свавільним, оскільки в такому випадку воно може розцінюватись як спосіб незаконного впливу на суддю, а намагання заявника використовувати суд для відстоювання своїх інтересів не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника та незгоди з суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , за фактами прийнятих ним рішень і дій в ході здійснення правосуддя по справі №522/664/25, недостатньо для висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.03.2025 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1