Справа №487/5981/25
Провадження №1-кс/487/3796/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000021 від 28.02.2024 стовно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР ум. Мелітополі ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсон) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

26.07.2024 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, яке було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, із повістками про виклик останнього до прокурора, для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

На виклики органу досудового розслідування підозрюваний жодного разу не з`явився без повідомлення причин неявки. Крім того, встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив про його задоволення.

Захисник в судовому засіданні посилаючись на недоведеність існування ризиків, неналежне сповіщення ОСОБА_6 , просила відмовити у задоволенні клопотання.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування встановлені наступні обставини:

Федеральним Законом РФ №154-Ф3 від 23.06.2014 «О создании судов Российской Федерации на территориях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» створено систему судів на території Республіки Крим, зокрема незаконно створено «Гагаринский районный суд г. Севастополя Республики Крым».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, громадянин України ОСОБА_6 , будучи призначеним Указом Президента України №318/2009 від 13.05.2009 суддею Гагарінського районного суду міста Севастополя, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинив дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Російської Федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в м. Білогірськ упродовж березня квітня 2014 року продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади Російської Федерації на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України шляхом придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим, посилення заходів тимчасової окупації півострова та впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом, громадянин України ОСОБА_6 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи незаконність дій окупаційної влади, незаконність застосування на території України законодавства Російської Федерації, перебуваючи в приміщенні так званого «Гагаринский районный суд г. Севастополя Республики Крым» по вул. Вакуленчука, 3, м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись нормами законодавства Російської Федерації 18.06.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ухвалив рішення у справі № 13-207/2014 щодо розгляду цивільної справи, також 18.06.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ухвалив рішення у справі 2-1703/2014 М-1899/2014, у справі 2-1705/2014 М-1877/2014, у справі 2-2037/2014 М-1902/2014 щодо розгляду цивільного позову.

Також ОСОБА_6 у липні 2014 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено подав заяву про рекомендацію його на посаду судді «Гагаринского районного суда г. Севастополя Республики Крым». Далі 06.10.2014 року вказана заява ОСОБА_6 була розглянута Вищою кваліфікаційною колегією суддів РФ і прийняте рішення про відмову у рекомендації ОСОБА_6 на вказану посаду.

Після відмови у задоволенні його заяви на посаду судді, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність щодо надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України шляхом придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим, посилення заходів тимчасової окупації півострова, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи незаконність дій окупаційної влади, незаконність застосування на території України законодавства Російської Федерації, не пізніше жовтня 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, зайняв посаду начальника інспекції №4 контрольно-рахункової плати міста Севастополя, на якій здійснював представництво вказаного органу державної окупаційної влади в місцевих судах м. Севастополя, чим забезпечував притягнення осіб до адміністративної та цивільної відповідальності.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

26.07.2024 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: документами отриманими від органів державної влади, протоколами оглядів, рішеннями ОСОБА_6 на підставі законодавства РФ.

01.08.2024 у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» № 155 розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до прокуратури Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також виклики для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

На вказані виклики підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив, що свідчить про умисні дії ОСОБА_6 , спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування та прокуратури з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування останнього на тимчасово окупованій території.

Відповідно до наявної інформації оперативного підрозділу органу безпеки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переховується на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Оскільки місце знаходження підозрюваного невідомо та останній переховується від органу досудового розслідування, 09.08.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Отже підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, слідчого та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України, крім того ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину .

Сукупність даних обставин, зокрема перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, слугували підставою для розгляду клопотання прокурора в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 12 до 15 років

Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, та переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, може вчинити злочини проти основ національної безпеки України.

Враховуючи все вищевикладене, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, а незастосування до нього такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання, прокурором було доведено існування обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, щодо наявності правових підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 якому пред`явлено підозру у скоєнні злочину проти основ національної безпеки країни.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням приписів ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1