Провадження № 1-кп/243/927/2025
Справа № 243/5515/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000563 від 02 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.10.2014 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України строком на 3 роки;

- 20.09.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строком 6 років з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком від 31.10.2014 року - до відбуття 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 05.11.2020, підстава - відбуття строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, дію воєнного стану продовжено. У подальшому воєнний стан на всій території України неодноразово продовжувався та його дія триває до цього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2025 року, у вечірній час доби (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не видалось за можливе) ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №22 по вул. Спортивній, м. Слов`янська, Краматорського району, Донецької області, побачив транспортний засіб, а саме автобус білого кольору марки ПАЗ 32051, д.н.з. НОМЕР_1 в задньому вікні якого відсутнє заднє скло, та в салоні якого наявне чуже майно.

В той же час у нього виник протиправний умисел на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Знаходячись у вказаному місці (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що його неправомірні дії залишаться непоміченими стороннім особам, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, через заднє вікно в якому відсутнє скло проник до салону автобуса марки ПАЗ 32051, д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим проник до іншого сховища.

Після чого, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, умисно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: генератор бензиновий Dnipro-M GX-30 Е, серійний номер TLM8, вартістю 13791 гривень 60 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 13791 гривень 60 копійок.

В підготовчому судовому засіданні учасники розгляду кримінального провадження не заперечували проти здійснення розгляду даного кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000563 від 02 червня 2025 року, між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

За умовами угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, активної допомоги під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, а також на звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України, розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема, ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що був присутнім під час ініціювання угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання. До суду від потерпілого надано заяву, в якій останній просив справу розглянути без його участі, вказав, що надає свою добровільну згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000563 від 02 червня 2025 року за ч.4 ст. 185 КК України, не заперечує проти затвердження угоди, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, його позиція є добровільною, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому роз`яснені та зрозумілі.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 24 червня 2025 року ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років, а також про звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 24 червня 2025 року, укладену між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000563 від 02 червня 2025 року, - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за вказаною статтею кримінального закону у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме генератор бензиновий Dnipro-M GX-30 Е, чорно-червоного кольору, серійний номер TLM8, - повернути за належністю ОСОБА_7 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першим викликом по необхідності;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1