У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 майно, у кримінальному провадженні №0000240 від 15.09.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 , на підставі наказу № 126-р від 28.07.2016, призначений на посаду начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, та набув статусу посадової особи місцевого самоврядування 5 рангу.

Згідно Посадової інструкції начальника управління містобудування та архітектури, головного архітектора міста, затвердженої 01.06.2017 на ОСОБА_6 покладено обов`язки по організації роботи управління, підготовку проектів розпоряджень міського голови та рішень сесій міської ради, що належать до компетенції управління, розгляд та погодження містобудівної, проектної та земельної документації відповідно до чинного законодавства. Видає накази в межах своєї компетенції. Зобов`язаний дотримуватися чинного законодавства України та знати практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції.

Діючи усупереч інтересів служби та законодавства у сфері містобудівної діяльності, використовуючи для цього своє службове становище ОСОБА_6 13.08.2019 року реалізував на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправний механізм зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :39:001:0135, яка станом на 13.08.2019 перебувала у комунальній власності міста Ужгорода з метою підвищення фінансової та ринкової привабливості вказаної земельної ділянки, створення сприятливих передумов для її подальшої реалізації за наступних обставин: рішенням №1152 від 10.07.2018 року Ужгородської міської ради ОСОБА_7 надано дозвіл на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на підставі чого ПП «Ужгеостар» на виконання вимог ст. ст. 20, 186-1 ЗК України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 13.08.2019, подав до управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради копію проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0600 га, (кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135).

За результатами розгляду проєкту усупереч вищезазначених норм, а також положень ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 6, ст. 7, ч. 1 ст. 9, ст. 16, ст. 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 20, ст. 186-1 Земельного Кодексу України, п. 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290, ОСОБА_6 , розуміючи складність законодавчо визначеного правового механізму внесення змін до містобудівної документації «Детальний план території, обмеженої вулицями вулицями Климента Тімірязєва, Іллі Бродлаковича, ОСОБА_8 , Івана Сільвая, ОСОБА_9 та Стрільничної», дозвіл на розроблення якого надано рішенням XIX сесії Ужгородської міської ради VII скликання 08.02.2018 № 0989, що полягали у зміні функціонального призначення території для подальшої можливості зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :39:001:0135, використовуючи службове становище, як начальник управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головному архітектору м. Ужгорода, вдався до дій, які суперечать інтересам служби на користь третіх осіб.

В подальшому 03.09.2019 року ОСОБА_7 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (зі зміною цільового призначення), загальною площею 0,0600 га., яка розташована по вул. Климента Тімірязєва, з подальшою передачею у власність. Кадастровий номер :39:001:0135.

До заяви ним було долучено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 29.08.2019 року з кадастровим номером :39:001:0135 відповідно до якого видом використання земельної ділянки є землі комерційного використання, форма власності комунальна, кадастровий план земельної ділянки та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зі зміною цільового призначення) гр. ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :39:001:0135 в якому наявний висновок Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 17.08.2019 року №432/03-08/19, щодо погодження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення у власність ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , що надається для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд., при цьому зазначивши, що затвердження проектної документації із землеустрою можливе виключно після затвердження детального плану території обмеженої вулицями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та Стрільничної, при умові врахування використання даної земельної ділянки під садибну забудову.

Як встановлено, відповідно до генерального плану міста Ужгород, затвердженого рішенням XIX сесії IV скликання Ужгородської міської ради 04.06.2004 № 313, земельна ділянка з кадастровим номером :39:001:0135 розташована у зоні земель багатоквартирної житлової забудови та зони зелених насаджень загального користування.

Рішенням L сесії VII скликання Ужгородської міської ради № 2068 від 23.07.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ді-лянок ОСОБА_7 загальною площею 0,0707 га. (кадастровий номер :39:001:0135 площею 0,0600 га та кадастровий номер :39:001:0319 площею 0,0107 га) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та передано їх у власність, оскільки єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Таким чином, начальником управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головним архітектором м. Ужгорода ОСОБА_6 , реалізовано на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправний механізм зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :39:001:0135, з метою підвищення фінансової та ринкової привабливості вказаної земельної ділянки, створення сприятливих передумов для її подальшої реалізації, що проявилось в умисному внесені ним неправдивих відомостей до офіційного документу - висновку від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо будівництва житлового будинку, вартістю 965 784,00 гривень (дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривень), що у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинили тяжкі наслідки.

Крім цього ОСОБА_6 перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головний архітектор м. Ужгорода чітко розуміючи, що відповідно до генерального плану міста Ужгород, затвердженого рішенням XIX сесії IV скликання Ужгородської міської ради 04.06.2004 № 313, земельна ділянка з кадастровим номером :39:001:0135 розташована у зоні земель багатоквартирної житлової забудови та зони зелених насаджень загального користування будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч ч. 1 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 6, ст. 7, ч. 1 ст. 9, ст. 16, ст. 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 20, ст. 186-1 Земельного Кодексу України, п. 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 власноручно підписав та скріпивши відтиском печатки офіційний документ висновок Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, до якого були внесені неправдиві відомості у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо нового будівництва.

31.07.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, висновком за результатами проведення земельно-технічної експертизи, висновком експертизи за результатами проведення судової земельно-оціночної експертизи, проєктом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135; протокол огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до особливо тяжких злочинів за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і відноситься до категорії тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_2 на праві приватної власності перебуває наступне майно:

- земельна ділянка кадастровий номер: :10:015:0536, площа 1.8689 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248; адреса Закарпатська область, Ужгородський район, сільська рада Великодобронська;

- частки у квартирі, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, адреса: АДРЕСА_3 .

На підставі вищевикладеного, та з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на відчуження майна, для забезпечення відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги викладене і те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, а тому з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просить накласти арешт на вище вказане нерухоме майно, яке на праві приватної власності належать ОСОБА_6 із забороною відчуження та розпорядження таким.

Прокурор в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримав та просив таке задоволити.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_13 надали суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності. Проти накладення арешту на вказане майно не заперечили.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання слідує, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000240 відомості про яке внесено до ЄРДР 15.09.2021 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, висновком за результатами проведення земельно-технічної експертизи, висновком експертизи за результатами проведення судової земельно-оціночної експертизи, проєктом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 кадастровий номер земельної ділянки :39:001:0135; протокол огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до тяжких злочинів за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і відноситься до категорії тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_2 на праві приватної власності перебуває наступне майно:

- земельна ділянка кадастровий номер: :10:015:0536, площа 1.8689 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248; адреса Закарпатська область, Ужгородський район, сільська рада Великодобронська;

- квартира об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, адреса: АДРЕСА_3 , частка власності .

Також встановлено, що начальником управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головним архітектором м. Ужгорода ОСОБА_6 , реалізовано на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправний механізм зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :39:001:0135, з метою підвищення фінансової та ринкової привабливості вказаної земельної ділянки, створення сприятливих передумов для її подальшої реалізації, що проявилось в умисному внесені ним неправдивих відомостей до офіційного документу - висновку від 13.08.2019 № 432/03-08/19 про погодження проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається у власності ОСОБА_7 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у частині відсутності обмежень щодо містобудівної документації та обмежень щодо будівництва житлового будинку, вартістю 965 784,00 гривень (дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривень), що у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинили тяжкі наслідки.

На підставі вищевикладеного, та з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на відчуження майна, для забезпечення відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним майном не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього і таке втручання у права та інтереси власника майна, на переконання суду, буде виправданим і достатнім.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_2 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на:

- земельну ділянку кадастровий номер: :10:015:0536, площа 1.8689 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248; адреса Закарпатська область, Ужгородський район, сільська рада Великодобронська;

- частки в квартирі, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1