Справа № 464/3592/25
пр.№ 1-кп/464/426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду у місті Львові кримінальне провадження №0000376 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гута, Солотвинського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом ОСОБА_10 03 травня 2025 року о 21 год. 29 хв., керуючи автомобілем марки «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Зеленій в напрямку до кільця вул.Зелена - Луганська у м.Львові, всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги Р.1 п.1.5; Р.2 п.2.3 б), д); Р.16 п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33. «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, які проявилися у тому, що водій, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до кругового руху, не надав перевагу в русі на кільці, по якому рухався електровелосипед марки «Аskmy U20 max», яким керував ОСОБА_11 , що призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриті дистальні переломи променевої кістки і шиловидного паростка ліктьової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які, згідно висновку судово-медичного експерта, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та просив закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні просив суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із тим, що він примирився із таким та вказав про те, що жодних матеріальних претензій до ОСОБА_10 не має.

Прокурор проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим не заперечував.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 284 КПК України визначені підстави закриття кримінального провадження, однією із таких є звільнення особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК України).

Відповідно до ст.46 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_10 є особою не судимою в силу ст.89 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, - є нетяжким, вчиненим з необережності, щиро кається, потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не заявляє, клопочить про закриття кримінального провадження, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , закривається з нереабілітуючої підстави, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа (постанова Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 року у справі №342/1560/20).

Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у справі загалом становлять 8914 грн., які підлягають до стягнення із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів по справі, необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирався.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як встановлено судом, ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 09 травня 2025 року було накладено арешт на речові докази: автомобіль «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 та електровелосипед, накладені ухвалами Сихівського районного суду м.Львова від 09 травня 2025 року, які необхідно скасувати та повернути такі власникам.

Керуючись ст.100, 124, 126, 174, 284 - 286, 288, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000376 від 04 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 8914 грн. процесуальних витрат.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешти на речові докази: автомобіль «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 та електровелосипед, накладені ухвалами Сихівського районного суду м.Львова від 09 травня 2025 року скасувати та повернути такі власникам.

Речові докази: диск з відеозаписом, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_12