Провадження №: 1-кс/752/5152/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 28 березня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0035, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №224, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- земельну ділянку кадастровий номер :72:305:0021, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (власник майна ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

- квартиру за адресою: АДРЕСА_5 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (власник майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- транспортний засіб- автомобіль марки TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 (власник майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 28 березня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи як приватна особа, будучи засновником та керівником ТОВ «Українська Краловопольська РІА», ЄДРПОУ - 40878229, свідоцтво ПДВ якого анульоване 28.11.2017, у невстановлений в ході досудового слідства час та місці набув соціальні зв`язки у суспільстві, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, зокрема й серед посадових осіб Міністерства оборони України, Національної поліції України, та користуючись ними, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного протиправного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на одержання від військовозобов`язаних громадян України неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо бронювання військовозобов`язаних чоловіків призовного віку на час введених на території України мобілізаційних заходів та працевлаштування до органів Національної поліції України.

З цією метою ОСОБА_4 розповсюдив серед кола своїх знайомих інформацію про наявність у нього стійких та близьких дружніх зв`язків з посадовими особами Міністерства оборони України та Національної поліції України та можливості за рахунок таких зв`язків сприяти бронюванню військовозобов`язаних на період мобілізації та призначенню на керівні посади до органів Національної поліції України.

Вкінці березня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, мешканець міста Києва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є військовозобов`язаним, будучи особою, звільненою з органів Міністерства внутрішніх справ України, бажаючи поновитись на службі, але враховуючи відсутність конкурсного відбору на зайняття бажаної посади, за рекомендацією свого знайомого, звернувся до раніше невідомого йому ОСОБА_4 з проханням отримати консультацію щодо процедури працевлаштування на посаду до Національної поліції України.

Так, в період часу з 26.03.2025 по 27.03.2025, більш точного часу не встановлено, в ході спілкування ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що під час проходження конкурсу на вакантну посаду до Національної поліції України у Рекрутинговому центрі МВС України, ОСОБА_8 було відмовлено у зв`язку із скасуванням конкурсу на конкретну посаду.

В ході спілкування, у ОСОБА_4 , який усвідомлюючи нагальну потребу ОСОБА_8 в офіційному працевлаштуванні до органів Національної поліції України, що обумовлено введенням воєнного стану на території України, розуміючи важливість вирішення цього питання для ОСОБА_8 та оцінюючи надмірні побоювання останнього щодо можливої примусової мобілізації під час проходження процедури працевлаштування до Національної поліції України, виник злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Під час вказаної зустрічі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що він має давні дружні відносини з високопосадовцями Міністерства оборони України та Національної поліції України. Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що він є директором ТОВ «Українська Краловопольська РІА» та за грошову винагороду може тимчасово працевлаштувати ОСОБА_8 до вказаного підприємства, після цього подати відносно ОСОБА_8 до Міністерства оборони України відповідні документи про необхідність його бронювання на період мобілізації як критично важливого для ТОВ «Українська Краловопольська РІА» працівника, і використовуючи свої соціальні зв`язки, вплинути на відповідальних осіб з метою прийняття ними рішення про бронювання ОСОБА_8 на період мобілізації, з метою подальшого вирішення питання про призначення його на керівну посаду до територіальних органів Національної поліції у м. Києві.

При цьому, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 , що за бронювання на час воєнного стану, йому потрібно буде надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду, розмір якої він повідомить згодом, за здійснення впливу на уповноважену службову особу Міністерства оборони України.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що після його бронювання на час дії воєнного стану, він, за грошову винагороду, використовуючи свої дружні відносини, вирішить питання з уповноваженою службовою особою Національної поліції України про призначення на керівну посаду ОСОБА_8 до штату одного з територіальних підрозділів Головного управління Національної поліції у м. Києві, одночасно з цим звільнить ОСОБА_8 з ТОВ «Українська Краловопольська РІА».

У свою чергу, ОСОБА_8 , розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, є кримінально караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, 28.03.2025 звернувся із заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Так, 03.04.2025, близько 10:30 год., під час особистої зустрічі поблизу кав`ярні, за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 18-А, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , підтвердивши зміст попередньої розмови з ОСОБА_8 повторно повідомив останньому, що перед працевлаштуванням до органів Національної поліції України, йому необхідно отримати бронювання на час мобілізаційних заходів. В цей же час,

ОСОБА_4 сповістив ОСОБА_8 про те, що з цього часу він являється працівником ТОВ «Українська Краловопольська РІА» та всі необхідні документи ОСОБА_4 передав відповідальним особам для бронювання, надавши ОСОБА_8 копію гарантійного листа, адресованого на ім`я Директора Департаменту мобілізації Міністерства Оборони України на 1 арк. з запитом про бронювання ОСОБА_8 як працівника ТОВ «Українська Краловопольська РІА» на час мобілізаційних заходів.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 , що він вже фактично вирішив питання про його бронювання з відповідними посадовими особами Міністерства оборони України та висловив вимогу ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду в сумі 80 000 гривень ОСОБА_4 , створивши таким чином умови, за яких ОСОБА_8 безальтернативно вимушений передати ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 80 000 гривень за вплив на прийняття рішення уповноваженими на це службовими особами, які приймуть рішення про бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів, відповідно до положень Закону України №3543-XII від 07.09.2024 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, 03.04.2025, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 прослідувати за ним до магазину «ІБІС» за адресою: вул. Вадима Гетьмана, буд. 27, на що ОСОБА_8 погодився та прибув за вказаною адресою того ж дня.

В подальшому, в приміщенні магазину «ІБІС» за адресою: вул. Вадима Гетьмана, буд. 27 ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, висловив вимогу ОСОБА_8 про передачу йому грошових коштів у сумі 80 000 гривень, з яких грошові кошти у сумі 12 000 гривень ОСОБА_8 повинен переказати на банківську картку, реквізити якої надав ОСОБА_4 - № НОМЕР_6 до 12:00 години 03.04.2025. Крім цього, ОСОБА_8 повинен придбати для ОСОБА_4 у вказаному магазині пістолет Форт 17Р калібру 9мм Р.А., 50 патронів STS 9 мм Р.А. несмертельної дії «ВІЙ» ААА, кобуру A-Line ЗКУЗ/Форт-17 кож, поясн/плеч со скобою, а також кобуру A-Line С9/Форт-17 синт. Поясн., формов., з фіксатором, загальною вартістю 28 637 гривень та передати вказані предмети ОСОБА_4 разом з рештою від загальної суми грошових коштів, а саме 40 000 гривень.

В ході спілкування ОСОБА_4 наполіг, що придбані предмети та грошові кошти в сумі 40000 грн необхідно передати при наступній зустрічі, яка відбудеться 08.04.2025.

Крім того, ОСОБА_4 , створюючи в ОСОБА_8 відчуття необхідності виконання його вимог, повідомив останньому про свої дружні відносини та можливість впливу на прийняття уповноваженою службовою особою Департаменту патрульної поліції України рішення щодо призначення ОСОБА_8 на керівну посаду територіального органу Національної поліції України у Печерському районі м. Києва, однак за це йому потрібно передати грошові кошти, суму яких він повідомить пізніше.

Цього ж дня, 03.04.2025 о 12:13 годині ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_4 , використовуючи мобільний додаток «Приват24» на власному мобільному телефоні, зі своєї банківської картки № НОМЕР_7 перерахував грошові кошти у сумі 12 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_6 , вказану ОСОБА_4 , про що повідомив останнього, надіславши фото-копію квитанції про переказ у мобільному додатку «WhatsApp» на абонентський номер ОСОБА_4 - НОМЕР_8 , додатково повідомивши про це в ході телефонної розмови 03.04.2025 о 12:21 годині. В свою чергу ОСОБА_4 підтердив отримання грошових коштів та пояснив, що після передачі решти грошових коштів з загальної суми 80 000 гривень за бронювання на час мобілізаційних заходів, він зможе перейти до наступного етапу «вирішення питання» - призначення на керівну посаду до територіального органу Управління патрульної поліції м. Києва.

Пізніше, 04.04.2025 о 10:34 годині, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повторно висловив вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі решти раніше озвученої ним суми, збільшивши її розмір з 80 000 гривень до 82 000 гривень. Тобто, на вимогу ОСОБА_4 ОСОБА_8 необхідно передати грошові кошти у розмірі 30 000 гривень (вартість пістолета та спорядження, обраного в магазині «ІБІС») та готівкові кошти у розмірі 40 000 гривень для здійснення ОСОБА_4 впливу на уповноважену особу Міністерства оборони України, яка повинна прийняти рішення про бронювання ОСОБА_8 від мобілізації, а також автобіографічну довідку на ім`я ОСОБА_8 .

Через деякий час, 07.04.2025 о 16:25 годині в ході телефонної розмови ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повідомив ОСОБА_8 про те, що використовуючи свої тісні соціальні зв`язки, він вже обговорив з начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 рішення щодо призначення ОСОБА_8 на керівну посаду до територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції м. Києва та висловив вимогу передачі йому додаткової суми неправомірної вигоди, розмір якої він повідомить згодом, за здійснення впливу на уповноважену особу Національної поліції України з метою прийняття бажаного для ОСОБА_8 рішення про призначення його на керівну посаду в Національній поліції України.

У подальшому, 11.04.2025 об 11:29 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на другому поверсі приміщення ТРЦ «Універмаг Україна», який розташований за адресою: м. Київ, площа Галицька, буд. 3, зустрівся з ОСОБА_4 , де в ході розмови останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а саме частину обумовленої раніше грошової винагороди в розмірі 29 000 гривень (вартість пістолета та спорядження з магазину «ІБІС») за здійснення впливу на невстановлену уповноважену службову особу Міністерства оборони України за прийняття нею рішення про бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів, що передбачені Законом України №3543-XII від 07.09.2024 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 , оцінюючи важливість для ОСОБА_8 вирішення обіцяних ОСОБА_4 питань, збільшив розмір раніше вказаної ним суми неправомірної вигоди та пред`явив ОСОБА_8 вимогу про негайну передачу останнім ОСОБА_4 неправомірної вигоди в сумі 72 000 гривень до раніше наданої ОСОБА_8 суми неправомірної вигоди, - за здійснення впливу на уповноважених осіб Міністерства оборони України, які повинні прийняти рішення про бронювання ОСОБА_8 від мобілізації у період дії воєнного стану. Таким чином, загальний розмір неправомірної вигоди, вимогу щодо передачі якої ОСОБА_8 ОСОБА_4 за здійснення останнім впливу на уповноважених осіб Міністерства оборони України з метою бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів, склав 113000 гривень, замість 82000 гривень, озвучених ОСОБА_4 раніше.

Цього ж дня, 11.04.2025, близько 19:16 години, ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці поблизу ЖК «Нова Англія», за адресою: м. Київ, вул. Михайла Максимовича, буд.24 зустрівся з ОСОБА_4 , який запросив ОСОБА_8 сісти в його автомобіль Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_9 , в салоні якого, в ході розмови, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а саме частину грошової винагороди в розмірі 40 000 гривень за здійснення впливу на невстановлену уповноважену службову особу Міністерства оборони України за прийняття нею рішення про бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів з метою подальшого призначення ОСОБА_8 на керівну посаду територіального органу Департаменту патрульної поліції. При цьому, ОСОБА_4 висловив вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі решти грошових коштів у сумі 32 000 гривень.

Так, 15.04.2025, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці поблизу закладу харчування «Київ Фуд Маркет», який розташований за адресою: м. Київ, Князів Острозьких, буд. 8, зустрівся з ОСОБА_4 , де в ході розмови останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а саме частину грошової винагороди в розмірі 32 000 гривень за здійснення впливу на невстановлену уповноважену службову особу Міністерства оборони України за прийняття нею рішення про бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів, що передбачені Законом України №3543-XII від 07.09.2024 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою подальшого призначення ОСОБА_8 на керівну посаду територіального органу Департаменту патрульної поліції. Крім цього, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 особисту автобіографічну довідку.

Таким чином, ОСОБА_4 вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в загальному розмірі 113 000 гривень за здійснення впливу на невстановлену уповноважену службову особу Міністерства оборони України за прийняття нею рішення про бронювання ОСОБА_8 на час дії воєнного стану та мобілізаційних заходів.

Також, під час вищевказаної розмови 15.04.2025, приблизно о 16:10 годині ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомив, що для здійснення ним впливу на прийняття рішення начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника територіального підрозділу патрульної поліції Печерського району м. Києва, ОСОБА_8 до 17.04.2025 необхідно передати ОСОБА_4 грошову винагороду у сумі 54 000 гривень, створивши таким чином умови, за яких ОСОБА_8 безальтернативно вимушений передати ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 54 000 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 продемонстрував на екрані власного мобільного телефону журнал викликів, серед яких був контакт « ОСОБА_10 » та контакти інших високопосадовців органів державної влади України, запевнивши таким чином ОСОБА_8 у тому, що питання про призначення на бажану посаду фактично вирішене. Крім того, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що після передачі неправомірної вигоди у розмірі 54 000 гривень, ОСОБА_4 організує зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_9 у його службовому кабінеті, після чого, у строк до 05.05.2025 буде прийнято остаточне рішення про призначення ОСОБА_8 на керівну посаду у територіальному підрозділі патрульної поліції Печерського району м. Києва.

В подальшому, 17.04.2025, близько 15:20 години, ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці, поблизу закладу харчування «Київ Фуд Маркет», який розташований за адресою: м. Київ, Князів Острозьких, буд. 8 зустрівся з ОСОБА_4 , який, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання неправомірної вигоди для себе, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а саме частину обумовленої раніше грошової винагороди в розмірі 10 000 гривень за здійснення впливу на начальника Департаменту патрульної поліції за прийняття ним рішення про призначення ОСОБА_8 на керівну посаду у територіальному підрозділі патрульної поліції Печерського району м. Києва.

При цьому, ОСОБА_4 повторно пред`явив вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі останньої частини грошових коштів у сумі 44 000 гривень у строк до 24.04.2025.

Пізніше, 24.04.2025, близько 11:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці, поблизу закладу харчування «Київ Фуд Маркет», який розташований за адресою: м. Київ, Князів Острозьких, буд. 8, продовжуючи свою протиправну діяльність, доводячи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 44 000 гривень для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником Департаменту патрульної поліції з метою призначення ОСОБА_8 на керівну посаду у територіальному підрозділі патрульної поліції Печерського району м. Києва.

Таким чином, ОСОБА_4 вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в загальному розмірі 54 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником Департаменту патрульної поліції з метою призначення ОСОБА_8 на керівну посаду у територіальному підрозділі патрульної поліції Печерського району м. Києва.

Загалом, ОСОБА_4 у період часу з 03.04.2025 по 24.04.2025 вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в загальній сумі 167 000 гривень для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленою уповноваженою службовою особою Міністерства оборони України за вирішення питання щодо бронювання ОСОБА_8 від мобілізації в умовах воєнного стану та за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником Департаменту патрульної поліції з метою призначення ОСОБА_8 на керівну посаду у територіальному підрозділі патрульної поліції Печерського району м. Києва.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369-2 КК України 24.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Скельбія Сирійської Арабської Республіки, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого.

Санкція статті за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років із конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що станом на 24.04.2025 у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перебували наступні об`єкти нерухомого майна відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також транспортні засоби:

- частка земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0274, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 ;

- частка житлового будинку садибного типу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №27 розташований за адресою: АДРЕСА_7 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0035, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №224, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :72:305:0021, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_5 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :03:003:0153, розташовану за адресою: Закарпатська область, м. Берегове;

- транспортний засіб- автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_10 , VIN-код: НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб- автомобіль марки Lexus RX 300, д.н.з. НОМЕР_12 , VIN-код: НОМЕР_13 ;

- транспортний засіб- автомобіль марки Mercedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код: НОМЕР_14 ;

- транспортний засіб- автомобіль марки TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_15 , VIN-код: НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб- автомобіль марки Land Rover Range Rover Sport, д.н.з. НОМЕР_16 , VIN-код: НОМЕР_17 .

25.04.2025 слідчий звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.05.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу (справа №752/10165/25, провадження № 1-кс/752/3775/25) про задоволення клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , яку органом досудового розслідування з метою виконання вищевказаної ухвали, направлено до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) відповідно.

20.05.2025 до СУ ГУНП у м. Києві надійшов лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, відповідно до якого транспортний засіб- автомобіль марки TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_15 , VIN-код: НОМЕР_5 15.05.2025 було перереєстровано на іншого власника, у зв`язку з чим накласти на нього арешт не виявлось можливим.

27.05.2025 до СУ ГУНП у м. Києві надійшов лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві), відповідно до якого, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа №752/10165/25, провадження № 1-кс/752/3775/25) від 02.05.2025 прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження трьох об`єктів нерухомого майна, а саме:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0153, розташовану за адресою: Закарпатська область, м. Берегове;

- частки житлового будинку садибного типу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №27 розташований за адресою: АДРЕСА_7 ;

- частки земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0274, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 ;

Разом із цим, уповноваженими особами Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) прийнято рішення про відмову у державній реєстрації обтяжень восьми об`єктів нерухомого майна у зв`язку зі зміною права власності на об`єкти нерухомого майна з підозрюваного ОСОБА_4 на третіх осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне:

1. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025;

2. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025;

3. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :72:305:0021), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025;

4. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025;

5. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №224), розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025;

6. 07.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:005:0035), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 07.05.2025

7. 13.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 13.05.2025;

8. 13.05.2025 приватним нотаріусом ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на підставі договору дарування від 13.05.2025;

Також, 15.05.2025 здійснено перереєстрацію транспортного засобу автомобіля марки TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_15 , VIN-код: НОМЕР_5 з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зі зміною державного реєстраційного знаку на НОМЕР_4 .

Так, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років із конфіскацією майна, маючи на меті уникнути відповідальності у разі визнання його винним за результатами розгляду судом справи по суті, умисно здійснив реєстраційні дії (перереєстрацію з себе на інших власників) з майном, на яке ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа №752/10165/25, провадження № 1-кс/752/3775/25) накладено арешт із забороною розпоряджання та відчуження.

У зв`язку із викладеним, прокурор просить накласти арешт на майно, яке перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, наполягав на його задоволенні.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 28 березня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0000435 від 28 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

В своєму клопотанні прокурор як на підставу накладення арешту посилається на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме арешт з метою подальшої конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частина 5 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 59 КК України встановлено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб;5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З врахування встановлених обставин розгляду клопотання вбачається, що майно, на арешті якого наполягає прокурор, на даний час належить іншим особам, які не мають процесуального статусу особи підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а є третіми особами у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком прокурора довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Прокурор, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно посилається на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Разом з тим встановлено, що майно, на яке прокурор в клопотанні просить накласти арешт на праві власності на час звернення із клопотанням не належить підозрюваному ОСОБА_12 , у звязку з чим у слідчого судді відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора, оскільки в силу ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Щодо посилання прокурора на навмисне здійснення підозрюваним ОСОБА_4 правочинів з метою уникнення в подальшому конфіскації майна слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що дієвим способом захисту державних інтересів і забезпечення виконання судового рішення є застосування інституту недійсності фраудаторних правочинів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає клопотання про накладення арешту на майно необгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 28 березня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1