1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6201/25 1-кс/335/2347/2025
04 липня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке вмотивоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець Запорізького району, Запорізької області на ім`я ОСОБА_6 займається збутом вогнепальної зброї та боєприпасів на території м. Запоріжжя та Запорізького району (ЄО № 4374 від 10.05.2025).
В ході виконання доручення слідчого оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який за місцем мешкання зберігає зброю, боєприпаси, вибухові пристрої та вибухові речовини.
26.06.2025, у період часу з 15:40 год по 15:50 год в ході контролю за вчиненням злочину, під час контрольної закупки, було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив збут п`яти корпусів гранат РГН та п`яти запалів типу УЗРГМ, за що отримав грошові кошти.
26.06.2025, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку якого було вилучено мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з сім-картою ( НОМЕР_1 ) та серійними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; 8 купюр номіналом 500 гривень (ЛВ 1703932; ЛВ 1703934; ЛВ 1703933; ЛВ 1703931; ЛВ 1703935; ЛВ 1703929; ЛВ 1703937; ЛВ 1703930) датовані 2024 роком.
Посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон «Nokia», сім картка мають ознаки речових доказів, оскільки знаходились у користуванні ОСОБА_3 та використовувались ним під час здійснення злочинної діяльності, а вилучені грошові кошти, які здобуті злочинним шляхом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий просить накласти на нього арешт.
Підозрюваний ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді із заявою, в якій просив клопотання задовольнити, провести розгляд клопотання без його участі.
Заслухавши думку підозрюваного, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, копії документів, наданих слідчим в судовому засіданні, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
26.06.2025 ОСОБА_3 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
В ході обушку затриманого 26.06.2025 були вилучені мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з сім-картою ( НОМЕР_1 ) та серійними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; 8 купюр номіналом 500 гривень (ЛВ 1703932; ЛВ 1703934; ЛВ 1703933; ЛВ 1703931; ЛВ 1703935; ЛВ 1703929; ЛВ 1703937; ЛВ 1703930) датовані 2024 роком.
Клопотання слідчого про арешт майна подане у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.
Аналіз відомостей, внесених в ЄРДР, фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у клопотанні слідчого, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку мобільний телефон «Nokia», сім картка та грошові кошти можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також слідчим доведено існування ризиків того, що незастосування арешту до вилученого у підозрюваного майна може призвести до його знищення, пошкодження, приховування, відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З огляду на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з сім-картою ( НОМЕР_1 ) та серійними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; 8 купюр номіналом 500 гривень (ЛВ 1703932; ЛВ 1703934; ЛВ 1703933; ЛВ 1703931; ЛВ 1703935; ЛВ 1703929; ЛВ 1703937; ЛВ 1703930) датовані 2024 роком, вилучені слідчим 26.06.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному, захисникові.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 04 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1