Провадження № 1-кп/369/1449/25
В И Р О К

іменем України

02.06.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 000078 від 23.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

22.07.2024 близько 17.30 військовослужбовець ОСОБА_8 перебував в АДРЕСА_2 , де вступив в словесний конфлікт з товаришем ОСОБА_9 та під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 близько трьох ударів руками в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в ділянці лівого суглобу (ворсткового) відростку та тіла нижньої щелепи між 42 та 43 зубами зі зміщенням уламків, втиснений перелом передньої стінки лівого верхньощелепного синусу зі зміщенням, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення переломів необхідний термін більше 21 дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він після повномасштабного вторгнення повернувся в Україну, де працював, повернувся, оскільки в Україні залишились батьки, добровільно пішов служити, у липні 2024 року військова частина, де він служив, тимчасово дислокувалась поблизу місця проживання, тому ввечері їх відпускали додому. ОСОБА_10 знає як односельчанина, думав, що вони товариші, ОСОБА_11 звернувся до нього та був стурбований, що його забирають в армії. На це ОСОБА_12 зібрав для ОСОБА_11 необхідні речі, також до ОСОБА_11 звернувся з приводу ремонту скутера, просив допомогти відремонтувати ще й військову «Ниву», заплатив 2000 грн, але ОСОБА_11 сказав, що 2000 грн, то подарунок на день народження, а за «Ниву» ОСОБА_12 ще не розрахувався. Коли ОСОБА_12 їхав на передові позиції, ОСОБА_11 попросив залишити скутер, щоб відремонтувати свій по скутеру ОСОБА_12 . Під час служби ОСОБА_12 неодноразово звертався до ОСОБА_11 , щоб той повернув скутер. ОСОБА_11 довго не віддавав та повернув перед тим, коли ОСОБА_12 повернувся зі служби. Коли ОСОБА_12 повернувся додому, то виявив, що скутер неробочий. Щоб з`ясувати, чому так сталось, ОСОБА_12 пішов до місця проживання ОСОБА_11 , де зрозумів, що ОСОБА_11 готувався до приходу ОСОБА_12 , між ними виник конфлікт, оскільки ОСОБА_12 виявив, що ОСОБА_11 зі скутера ОСОБА_12 переставив запасні частини на свій скутер. ОСОБА_11 вирішив зачинити гараж, де стояв ОСОБА_12 , тому ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 кулаком в обличчя три рази. Також ОСОБА_6 зазначив, що він кандидат в майстри спорту по боксу, боксом займався років 16 назад, не розуміє, чому ОСОБА_11 не віддав йому скутер та не зміг пояснити, навіщо він побив ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_13 суду повідомив, що він дійсно займався ремонтом автомобільної техніки на замовлення товариша ОСОБА_14 , на ремонт ОСОБА_12 поставив два скутери, з яких він зробив один робочий, решта запчастин залишились у вигляді металобрухту, 22.07.2024 року ОСОБА_6 прийшов з погрозами, безпричинно набив ОСОБА_5 , у зв`язку з чим потерпілий звернувся з позовом про стягнення 50000 грн майнової шкоди, яка є витратами на стоматологічні послуги.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

За вказаних обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні доведена, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, не працює, достовірні дані про проходження ним військової служби відсутні, обставин, що відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшує або обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до робить висновок про доцільність призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов піддягає задоволенню, оскільки матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням та повинна бути відшкодована обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_3 (п`ятдесят тисяч) грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_15