Справа № 759/2256/20
Провадження № 11-кп/824/3949/2025 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року суддя судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року задоволено клопотання прокурора та оголошено ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розшук; оголошено ОСОБА_2 в міжнародний розшук; судове провадження зупинено до розшуку ОСОБА_2 ;.

Не погоджуючись з цим судовим рішення, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши подану апеляційну скаргу приходжу до висновку щодо необхідності відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргою з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. ст. 24, 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень суду здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 392 КПК України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: вироки, крім випадків передбачених ст. 394 КПК України; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають.

При цьому, виняток становлять лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, які підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду клопотання про оголошення у розшук та у міжнародний розшук, не може бути предметом окремого апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1