Справа № 694/1258/25 1-кс/694/438/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

08.05.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні №0000521 від 24.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

07.05.2025 т.в.о. старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимості, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та зі змінами внесеними Указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, та зі змінами внесеними Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ та зі змінами внесеними Указом від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 19 травня 2023 року № 3057-ІХ, зі змінами внесеними Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, зі змінами внесеними Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, зі змінами внесеними Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, зі змінами внесеними Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-IX, зі змінами внесеними Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, та зі змінами внесеними Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб), на початку квітня 2025 року, більш точну дату досудовим розслідуванням встановити не надалось за можливе, приблизно о 08:00 годині, перебуваючи у приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав належне на праві приватної власності ОСОБА_8 багатофункціональне крісло колісне моделі FUZE T50, вартість якого згідно з висновком експерта від 29.04.2025 № СЕ-19/124-25/6468-ТВ становить 17 994, 40 грн., яке перебувало на зберіганні у вказаному приміщенні та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме реалізував його за 100 грн. раніше знайомому ОСОБА_9 , якому достовірно не було відомо про походження придбаного майна.

Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 завдано майнову шкоду на загальну суму 17 994, 40 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У клопотанні старший слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Знаючи про тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які є ключовими у провадженні, шляхом здійснення на них психологічного тиску або погроз застосування фізичної розправи з метою зміни показів на його користь тощо.

Так, орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обізнаний у способах та методах ведення судового слідства, останній може перешкоджати кримінальному провадженню. Будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, належних для себе висновків не зробив та від вчинення нових кримінальних правопорушень не відмовився, а тому, залишаючись без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після вчинення умисного кримінального правопорушення, з високою ймовірністю, може продовжувати свою злочинну діяльність, тобто може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також слід врахувати наступні обставини, дослідження яких при обранні запобіжного заходу, передбачено ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, тяжкість покарання, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, а також відсутність постійного місця роботи, наявність судимостей у підозрюваного, тощо.

У підсумку т.в.о. старшого слідчого просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, репутацію та характеристику підозрюваного, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та врахувати, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні т.в.о. старшого слідчого ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити, зауважили на тому, що підозрюваний неодноразово вчиняв протиправні проступки та притягувався до відповідальності, є неодноразово судимим, має не зняту та не погашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання, відповідних висновків не робить.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та запропонованого запобіжного західу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак будь-яких документів про наявність місця проживання суду не надав.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: дані протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.04.2025; дані протоколу огляду місця події від 24.04.2025; дані показань потерпілої ОСОБА_8 від 24.04.2025; дані протоколу огляду предметів від 24.04.2025; дані постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.04.2025; дані протоколу огляду предметів від 24.04.2025; дані постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.04.2025; дані заяви добровільної видачі дитячого багатофункціонального крісла; дані показань свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025; дані висновку судової товарознавчої експертизи від 30.04.2025; дані показань свідка ОСОБА_10 від 30.04.2025; дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 30.04.2025; дані повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.04.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

При оцінці наявності правових підстав для обрання виду запобіжного заходу, таку поведінку підозрюваного, слідчий суддя розцінює як суспільно небезпечну та загрозливу для інших громадян під час дії воєнного стану.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілу ОСОБА_8 також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_7 обізнаності про осіб, які є свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі, оскільки переважна більшість свідків є місцевими мешканцями с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області та є знайомими для підозрюваного, з якими він спілкується в побуті. Потерпіла ОСОБА_8 є колишньою дружиною брата ОСОБА_7 та проживає в сусідньому домоволодінні, тобто поряд із місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення та потерпілий відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний, будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, зокрема, 26.02.2025 Звенигородським районним судом Черкаської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.1, ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду від 13.05.2022 у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, ст. 72 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, вирок суду не набрав законної сили, належних для себе висновків не зробив та від вчинення нових кримінальних правопорушень не відмовився, а тому залишаючись на волі, з високою ймовірністю, може продовжувати свою злочинну діяльність.

Підстав вважати, що підозрюваний не повторить таких дій у слідчого судді немає, переконливих та достатніх доводів, які б вказували на інше, підозрюваним не надано та не доведено.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_7 може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки демонструє суспільно небезпечну поведінку. Відтак, наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведено слідчому судді.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вказане раніше, забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею враховано також, що підозрюваний, будь-яких інших доказів на підтвердження доводів щодо застосування домашнього арешту суду не надав, як і документів, які б підтверджували наявність зареєстрованої або постійної адреси проживання підозрюваного, або заяв власника нерухомого майна з погодженням щодо постійного перебування підозрюваного за такою адресою.

Відтак, на момент розгляду клопотання суд виходить з тих матеріалів та наданих доказів, які надані суду під час розгляду та містяться у справі.

Враховано також, що підозрюваний вчинив інкриміноване правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рекомендацій, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 8 років позбавлення волі, не має на утриманні осіб, які потребують догляду, не має постійного місця роботи та самостійного заробітку, не має спеціального статусу. Окрім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу.

Доводи підозрюваного про можливість застосування до нього іншого запобіжного заходу слідчий суддя відхиляє, оскільки менш обтяжливі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, який у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає можливості та необхідності обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ґрунтовних та вагомих пояснень в судовому засіданні підозрюваний не дав, має не зняту та не погашену судимість, його доводи, наведені під час засідання суд не сприймає як обґрунтовані та логічні, тому не визначає розмір застави у даному випадку.

Керуючись статтями 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні № 0000521 від 24.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 06.07.2025 року, включно.

Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою по цьому кримінальному провадженню рахувати з моменту оголошення ухвали суду, а саме: з 08 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.05.2025 р. о 15.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1