Справа № 161/9095/25
Провадження № 1-кс/161/2835/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 травня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 18.07.2024, якою відмовлено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у визнанні їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000042 за ч.2 ст. 382 КК України. Скарга мотивована тим, що старший слідчий безпідставно відмовив у визнанні їх потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. Просять поновити строк оскарження бездіяльності слідчого, скасувати оскаржувану постанову слідчого та зобов`язати останнього вручити їм пам`ятку про права та обов`язки потерпілих.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив задовольнити.

Заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали до суду заяву про проведення розгляду скарги без їх участі, скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 у судове засідання по розгляду скарги не прибув, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а тому на підставі ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги відбувається за відсутності слідчого, на підставі наданих суду доказів, із дотриманням засад змагальності та диспозитивності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та подані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0000042 від 18.07.2024, звернулися до слідчого з клопотанням про вручення їм, кожному зокрема, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

23.04.2025 за результатами розгляду вищевказаного клопотання, старшим слідчим в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 потерпілими у кримінальному провадженні №0000042 від 18.07.2024.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 55, п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак, оскаржуване рішення слідчого не відповідає вищевказаним вимогам кримінального процесуального закону, оскільки не містить мотивів прийняття даного рішення з їх належним обґрунтуванням.

Так, зокрема, у заяві в порядку ст.214 КПК України від 21.06.2024 заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прямо вказують на спричинення їм кримінальним правопорушенням як матеріальної так і моральної шкоди, з наведенням відповідних розрахунків та їх обґрунтування.

Відповідні доводи заявників не спростовані та не оцінені слідчим в оскаржуваній постанові у відповідності до вимог ст.ст.55, 110 КПК України.

За таких обставин, постанова слідчого від 23.04.2025 є передчасною, винесена без належного з`ясування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Разом з цим, щодо зобов`язання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 вручити кожному заявнику пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, тобто фактично зобов`язати слідчого визнати заявників потерпілими у кримінальному провадженні №0000042 від 18.07.2024, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вказана вимога не ґрунтуються на законі, оскільки питання визнання потерпілим відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача, прокурора відповідно до вимог закону. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень відповідно до положень ст. 36, 40, 40-1 КПК України. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом, що передбачено ч. 3 ст. 26 КПК України.

Слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження та враховує, що КПК України встановлює гарантії процесуальної самостійності слідчого, дізнавача та прокурора у прийнятті ними рішень

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року (справа №522/7836/21, провадження №51-2328км22).

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість такої вимоги скарги, у зв`язку з чим підстав для її задоволення у цій частині немає.

Керуючись ст. 26, 55, 110, 303-309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 23.04.2025 про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000042 від 18.07.2024 скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя