Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4195/25
Провадження № 1-кс/279/953/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшої слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000512 від 10.07.2025 року за ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000512 від 10.07.2025 року за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання обґрунтувано тим, що наприкінці червня 2025 року ОСОБА_5 повідомив своєму знайомому ОСОБА_8 про можливість заробітку, який полягав у допомозі в перевезені чоловіків до прикордонної території з метою подальшого незаконного перетину ними державного кордону України до Республіки Білорусь, з метою отримання від вказаних осіб грошових коштів, на що ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, погодився та отримав повідомлення в соцмережі «Telegram» від контакту « ОСОБА_9 » з нікнеймом « ОСОБА_10 » який вказав, що буде координувати незаконну діяльність щодо організації незаконного переправлення чоловіків з кордон. 09.07.2025, в обідній час, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 в соцмережі «Telegram» про необхідність забрати в м. Київ осіб чоловічої статі для їх подальшої доставки до державного кордону України, з метою подальшого незаконного перетину ними державного кордону України. Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , за вказаною ОСОБА_5 адресою в м. Києві, використовуючи автомобіль марки «Ravon R4», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 проїхав за адресою м. Київ, вул. Осіння, 40 де забрав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В подальшому, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_5 , прибув за адресою м. Київ, вул. Попова, 5 де вони всі разом пересіли до автомобілю марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_13 , при цьому ОСОБА_5 зайняв місце водія, ОСОБА_8 пересів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_11 і ОСОБА_12 - пасажирські сидіння в салоні та за вказівкою ОСОБА_5 разом поїхали за адресою м. Київ, вул. Братиславська, 42 де забрали третю особу, що мала намір незаконно перетнути державний кордон України - ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел, попрямував до прикордонної зони, а саме села Клочки, Народицької територіальної громади Коростенського району Житомирської області з метою доставки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та подальшого незаконного переправлення вищевказаної групи осіб через державний кордон України до Республіки Білорусь. При цьому, 09.07.2025 близько 22 год 28 хв автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , був виявлений в с. Васьковичі, Коростенського району, Житомирської області працівниками прикордонного наряду НОМЕР_3 прикордонної комендатури 6 прикордонної застави НОМЕР_4 прикордонного загону (з місцем 2 дислокації АДРЕСА_1 ), які не виконали вимогу про зупинку транспортного засобу з метою його перевірки в контрольованій прикордонній зоні. З метою уникнення відповідальності, ОСОБА_5 не зупинився, розвернувшись в зворотному напрямі продовжив рух транспортного засобу до с. Новаки Коростенського району, Житомирської області, де ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 залишили автомобіль марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , та намагались переховуватись від працівників прикордонної служби, однак в ході першочергових розшукових заходів ОСОБА_8 був затриманий працівниками вказаного прикордонного наряду.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

По даному факту 10.07.2025 слідчим відділенням Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000512 за ознаками кримінального правопорушення, перебаченого ч. З ст. 332 КК України.

10.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 332 КК України.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами підтверджується вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано необхідністю забезпечення виконання підозрюваним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, З, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, зазначила, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків. Просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК УКраїни, яке відноситься до тяжких злочинів, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так підозрюваний знаючи про покарання, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки йому відомі вказані особи, а тому перебуваючи на волі останній зможе здійснити на них вплив з метою схиляння до зміни наданих на даний час показань щодо участі та ролі його у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього підозрюваний ОСОБА_5 знає іншого підозрюваного - ОСОБА_8 та останні можуть намагатися змінити свої показання. Також вказав, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки ОСОБА_5 зареєстрований в Миколаївській області, а фактично проживає в м. Києві, де не має стійких соціальних зав`язків. Також, зазначив, що підозрюваний залишив місце події, намагався переховуватись від правоохоронних органів, має зв`язки з особами, що здійснюють переправлення осіб через державний кордон України, тому може вчинити спробу залишити територію України. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, кається, шкодує про вчинене. Зазначив, що зареєстрований в смт. Криве Озеро Миколаївської області, однак деякий час проживав в Одесі, а останні 1,5 місяці - в м.Київ, де винаймав квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що не заперечує щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний свою винуватість у вчиненому визнає , кається, однак ризики, вказані слідчим та прокурором є недоведеними, з огляду на те, що ОСОБА_5 дав визнавальні показання , сприяє досудовому розслідуванню , раніше не судимий, має позитивні характеристики за місцем навчання та проживання, добровільно з`явився до суду. Просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації або за місцем фактичного проживання у м.Київ, у разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про неможливість обрання менш суворого запобіжного заходу, встановити альтернативний захід у виді застави у розмір 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Ризик незаконно впливати на свідків також оцінюється слідчим суддею як реальний, оскільки свідки в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею врахований також ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи та легального джерела доходів, офіційно не працює, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, упродовж нетривалого періоду часу змінював місце проживання.

З огляду на викладене, слідчий суддя відхиляє доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, вчиненого у період воєнного стану в Україні, особи підозрюваного, інших обставин слід виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має враховувати потенційну можливість підозрюваного або обвинуваченого впливати на свідків, знищувати докази, переховуватися від слідства, або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження, свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування, на переконання слідчого судді, не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника та підозрюваного для обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з огляду на позитивні характеристики, проблеми зі здоров`ям матері, оскільки не стали стримуючим фактором до вчинення інкримінованого умисного суспільно-небезпечного діяння. Факт дачі визнавальних показань на початковому етапі розслідування не є гарантією того, що підозрюваний з плином часу не змінить свою позицію під час подальшого розслідування та в суді.

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 10.09.2025 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити , а саме обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на визнання вини підозрюваним, позитивні характеристики за місцем навчання, проживання, відсутність судимостей та каяття у вчиненому слідчий суддя дійшов висновку, що визначення застави у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи, буде необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам,зазначеним у ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182,183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_15 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000512 від 10.07.2025 року за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 08.09.2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі 20 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок суду.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту де проживає, без дозволу прокурора, суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави по 08.09.2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_1