МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5848/25

Провадження № 1-кп/210/655/25

01 вересня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 від 08.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб не має, військовослужбовець військової служби, призваний за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», якого увільнено від посади відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 2 батальйону охорони у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.09.2019 року вирок Жовтневого районного суду м. Белгорода від 22.01.2018 приведено згідно із законодавством України. Вважається засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк попереднього ув`язнення період з 10.12.2015 року до 22.01.2018 року включно на підставі ст. 72 ч. 5 КК України. 16.06.2021 року звільнений з Криворізького УВП Дніпропетровської області по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.

З 16 липня 2025 року, відповідно до наказу командира «225 від 16.07.2025 року громадянин України ОСОБА_3 , якого увільнено з посади кулеметника відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони 2 батальйону охорони у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, у військовому звані солдат».

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 24 червня 2025 року.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 року Президентом України видано Указ №69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 25 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Так, ОСОБА_3 відповідно до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Достовірно знаючи вимоги законодавства України та виданих в їх розвиток нормативно-правових актів, ОСОБА_3 , у порушення вищезазначених норма законодавства України вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, 01.08.2025 року приблизно о 23:40 год., ОСОБА_3 перебував у житловій квартирі АДРЕСА_2 , де у нього, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

Надалі, солдат ОСОБА_3 , розуміючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх діянь, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись біля потерпілої, яка сиділа в кріслі, наніс два удари лівою ладо нею по правій щоці останньої, після чого ОСОБА_4 підвелась на ноги та відштовхнула від себе ОСОБА_3 .

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити потерпілій ОСОБА_4 , множинні,хаотичні удари правою та лівою ногою в область правої та лівої рук та тулубу, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала, після чого ОСОБА_3 взяв зі столу кухонний ніж та наніс різану рану потерпілій по нижній губі праворуч.

В результаті вищезазначених протиправних дій, згідно висновку експерта солдат ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді: сінців верхніх кінцівок, тулуба, різана ранка обличчя, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками «умисне легке тілесне ушкодження».

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №0000219 від 08.08.2025 року вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками - «умисне легке тілесне ушкодження».

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором ОСОБА_5 в обвинувальному акті заявлено клопотання, що оскільки підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судом встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої; висновком експерта №1329; показаннями підозрюваного ОСОБА_3

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 125 КК України за ознаками «умисне легке тілесне ушкодження».

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, увільнений від посади відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 2 батальйону охорони у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, спостерігався лікарем-психіатром з 2004 року з приводу змішаного специфічного розладу психологічного розвитку, в 2012 році знятий з нагляду по одужанню, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб не має, офіційно не працевлаштований, неодружений.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - збитки відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження №0000219 від 08.08.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5848/25, провадження №1-кп/210/655/25.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1