Єдиний унікальний № 502/1365/24
Провадження № 1-кп/510/265/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області в режимі відео-конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2024 № 0000075, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р. Молдова, гр. України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2024 р. Ренійський районний суд Одеської області у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розглянув цивільну справу № 510/2327/23 за заявою ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису її чоловіку ОСОБА_4 .

Під час здійснення цивільного розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 з 10.10.2009 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . У зв`язку з несхожістю характерів та поглядів на життя між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 систематично трапилися сварки під час яких мали місце застосування фізичного та психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_5 .

Суд, оцінивши ризики вірогідності продовження подальшого застосування фізичного та психологічного насильства з боку ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 , своїм рішенням видав обмежувальний припис ОСОБА_4 строком на 6 місяців, згідно якого останньому заборонялося контактувати з ОСОБА_5 через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Також ОСОБА_4 попереджене про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувального припису.

Про прийняте рішення ОСОБА_4 було повідомлено судом під час судового засідання та 13.02.2024 р. ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений з рішенням Ренійського районного суду Одеської області та з умовами обмеження і юридичними наслідками у разі їх порушення.

Однак, 29.05.24 р. близько 09:00 год., ОСОБА_4 , достовірно знаючи про існування обмежувального припису та про обмеження, які на нього було покладено, нехтуючи та умисно не виконуючи обов`язки припису, прибув до будинку АДРЕСА_2 місце мешкання ОСОБА_5 , де спровокував конфлікт, в ході якого висловлювався на адресу останньої нецензурними словами та висловлював погрози, тим самим порушив вимоги, встановлені обмежувальним приписом.

Таким чином, органом досудового засідання, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України за ознаками: умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому обґрунтовано пред`явлено у обвинуваченні, а саме: умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, за вищевикладених обставин. Від дачі пояснень, відмовився. У скоєному, розкаюється.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про дослідження письмових доказів в справі, у повному обсязі.

Так, окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини в умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, підтверджується: витягом з ЄРДР від 29.05.2024 р.; заявою ОСОБА_5 № 2101 від 29.05.2024 р.; рапортом від 29.05.2024 р. № 2101; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.01.2024 р. (справа № 510/2327/23).

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч.1ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що докази у кримінальному провадженні є належними, допустимими та достовірними, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, а в цілому в їх сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, повністю доведена.

Надавши вказаним доказам оцінку, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.390-1 КК України, за ознаками: умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації при призначенні покарання.

Відповідно до положень ст.66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.67 КК України, як обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує: характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення; обставини, які характеризують обвинуваченого, а саме: офіційно ніде не працює; раніше не судимий, також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України та буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України «В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: … направлення для проходження програми для кривдників».

Керуючись ст.ст.368,370,374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (дда) роки.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком - 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1-2 ч.1, п.2 ч.3, ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, засудженого ОСОБА_4 направити для проходження програми для кривдників, строком на три місяці.

До набрання вироком законної сили, засудженому ОСОБА_4 , запобіжний захід, не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1