Справа №: 398/5679/24
провадження №: 1-кп/398/236/25
ВИРОК

Іменем України

"18" серпня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000865 від 10.08.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, за спеціальністю лікар ветеринарної медицини, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого головним технологом ТОВ "Марлен-КД" смт. Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області, депутатом та адвокатом не являється, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2024 близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , в світлу пору доби, керуючи технічно-справним легковим автомобілем «RеnaultMegan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , здійснював рух по автомобільній дорозі М-30 "Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварино" на території Олександрійського району, Кіровоградської області зі сторони селища Пантаївка, Олександрійського району, Кіровоградської області в напрямку міста Олександрія, Кіровоградської області. Як пасажир у керованому ОСОБА_6 автомобілі, на передньому пасажирському сидінні знаходився малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час руху ОСОБА_6 , порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР України), передбачені п. 1.2 ПДР України згідно з якими «В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів», вимоги п. 1.5 ПДР України «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 ПДР України «Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», через власну необережність та недбалість позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Керуючи транспортним засобом по вищевказаній аварійно-небезпечній ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, та яка позначена відповідними попереджувальними для водія дорожніми знаками ПДР України, а саме 1.39 «Аварійно-небезпечна ділянка», 3.25 «Обгін заборонено», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості більш ніж 30 км/год.», 7.21.1. «Вид небезпеки зіткнення транспортних засобів», 7.2.1 «Зона дії», 1.5.1 «Звуження дороги», ОСОБА_6 , ігноруючи вимоги вказаних дорожніх знаків, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку і безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати напрямок його руху, з метою не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи протиправно, самовпевнено та недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, не вибрав, за даної дорожньої обстановки безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, за даних погодних і дорожніх умов, які обумовлювалися мокрим покриттям проїзної частини дороги та наявністю заокруглення її проїзної частини вліво по напрямку свого руху, в результаті чого грубо порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 12.1 ПДР України згідно з яких «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» виїхав на смугу зустрічного руху в безпосередній близькості перед автомобілем "BYD" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

Здійснивши виїзд та подальший рух по смузі зустрічного руху ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п. 13.1 ПДР України, відповідно до яких «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» та вимоги п. 13.3 ПДРУкраїни, відповідно до яких «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху», 10.08.2024 року близько 08 години 30 хвилин на відстані 169,10 м. від кілометрового показника 788 км. автомобільної дороги "Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварино" на території Олександрійського району, Кіровоградської області, він як водій, внаслідок порушень зазначених вимог ПДР України, допустив зіткнення керованого ним автомобіля «RеnaultMegan» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем "BYD" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по правій смузі проїзної частини дороги в зустрічному напрямку.

Всі вищевикладені невідповідні і протиправні дії водія ОСОБА_6 та порушення ним вимог, передбачених п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) і (д), 10.1, 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобіля «RеnaultMegan» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем "BYD" реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті зіткнення транспортних засобів, що було допущене внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог ПДР України:

- пасажир автомобіля «RеnaultMegan» реєстраційний номер НОМЕР_1 малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: ділянки осаднення в лівій лобно-скроневій області голови, крововиливу в м`які тканини голови лівої лобно-тім`яної та лівої скроневої ділянок, перелому кісток основи і склепіння черепа, розмізження речовини головного мозку в лівій та правій частках обох гемісфер головного мозку, набряку головного мозку; забою нижньої долі лівої легені; ділянок осаднення: в середній третині правої гомілки по передній поверхні, в лівій підколінній ямці, в середній третині лівої гомілки по переднє-медіальній поверхні, синців в нижній третині стегна по задній поверхні з переходом на підколінну ямку та верхню третину гомілки, в середній третині лівого стегна по переднє-медіальній поверхні з переходом на підколінну ямку, в верхній третині правої гомілки по переднє-медіальній поверхні (4), в середній третині лівої гомілки, по медіальній поверхні, в ділянці лівого гомілково-ступеневого суглобу, по медіальній поверхні (3), в ділянці лівої п`яти, на правій стопі, в ділянці плесно, по медіальній поверхні, по тильній поверхні правої стопи, в ділянці плесно, на рівні 1-го пальця, по тильній поверхні правої стопи в ділянці плесно, на рівні 2-го пальця, на 1-ому пальці правої стопи, по тильній поверхні; саден в ділянці правого гомілково-ступневого суглобу, від зовнішнього мищелка з переходом на тильну поверхню стопи (2); в ділянці плесно, по тильній поверхні правої стопи, які в сукупності мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння та призвели до його смерті. Смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями;

- водій автомобіля "BYD" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому латеральної кісточки правого гомілково-ступневого суглобу без зміщення, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор підтримав обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , просив суд призначити покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, та підтвердив встановлені в ході досудового розслідування обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також погодився з його правовою кваліфікацією. Обвинувачений визнає, що дорожньо-транспортна пригода, від якої загинув його син - ОСОБА_13 та зазнав травм інший потерпілий ОСОБА_8 сталася з його вини. Щиро шкодує про це, висловлює жаль та розкаюється у скоєному. Та додатково пояснив, що повністю відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_8 . Щодо призначення покарання, просив призначити йому покарання із встановленням мінімального іспитового строку та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що проживає віддалено від місця роботи та автомобіль йому потрібен для пересування.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що підтримує позицію обвинуваченого. Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, просив застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік. Та просив не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, подали заяву до суду, в якій просили призначити покарання з урахуванням ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила щодо призначення покарання ОСОБА_6 поклалася на розсуд суду.

Заслухавши показання обвинуваченого, оцінивши зібрані в ході досудового розслідування та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 , крім повного визнання ним своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказами у справі, на дослідженні яких учасники судового розгляду не наполягали.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження всього обсягу доказів в кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, чи правильно розуміє ОСОБА_6 зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності його позиції, і роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, показання ОСОБА_6 повністю узгоджуються із встановленими згідно обвинувального акта обставинами кримінального правопорушення та його наслідками.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

До матеріалів судового провадження надано документи, зокрема, витяг з ЄРДР за № 0000865 від 10.08.2024, постанову про визнання речовим доказом диску лазерних систем зчитування від 08.10.2024, постанову про визнання речовими доказами змиву з ручки КПП, чохла з рульового керма та вирізу фрагмента тканини зі слідами РБК з правої бокової подушки автомобіля «RеnaultMegan» р.н. НОМЕР_1 від 08.10.2024, лист про направлення постанови про визнання речовими доказами, квитанцію про отримання для зберігання речових доказів №584 від 30.08.2024, постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки "BYD" р.н. НОМЕР_3 YBвід 10.08.2024, копію посвідчення водія ОСОБА_8 та свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки "BYD" р.н. НОМЕР_4 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2024 року про накладення арешту на автомобіль марки "BYD" р.н. НОМЕР_4 , постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки «RеnaultMegan» р.н. НОМЕР_1 від 10.08.2024, копію посвідчення свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «RеnaultMegan» р.н. НОМЕР_1 , копію посвідчення водія ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2024 про накладення арешту на автомобіль марки "«RеnaultMegan» р.н. НОМЕР_1 , довідку про витрати на проведення експертизи вартістю 3786 грн. 04 коп., довідку про витрати на проведення експертизи вартістю 3786 грн. 04 коп., довідку про витрати на проведення експертизи вартістю 5969 грн. 25 коп., акт здачі-приймання висновку експерта , вартістю 2271 грн. 84 коп., акт здачі-приймання висновку експерта, вартістю 4543 грн. 68 коп., повідомлення про підозру від 11.10.2024 ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, характеризуючі документи щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2024, висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 13.09.2024 №СЕ-19/112-24/10241-ІТ, висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 01.10.2024 №СЕ-19/112-24/10248-ІТ, висновок судово-медичної експертизи від 08.10.2024 №771.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Органами досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і така кваліфікація його дій, на переконання суду, є правильною.

Обираючи покарання обвинуваченому за ч.2 ст.286 КК України суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних злочином наслідків, особу винного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, неодружений, має на утриманні малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимий, думку потерпілої ОСОБА_15 , відображену у її письмовій заяві, щодо призначення покарання поклалася на розсуд суду, а також думку потерпілого ОСОБА_8 , викладена у її письмовій заяві, який просив визначити міру покарання обвинуваченому із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, його ставлення до вчиненого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, а також покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого додатково покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд виходить з такого.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, зазначене у цій частині статті діяння карається позбавленням волі з позбавленням права керувати транспортними засобами або без такого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286, ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

При вирішенні питання про доцільність застосування додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з врахуванням обставин справи, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_6 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Представником потерпілого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_16 подано цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 768 042,24 грн та моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн.

В рамках даного кримінального провадження позивачем заявлено цивільний позов (уточнений)до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 32382598) на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суму матеріального збитку та моральну шкоду у розмірі 476 800,00 грн.

В подальшому надійшла до суду заява від представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_17 , в якій зазначено, що між потерпілим ОСОБА_8 та відповідачем за цивільним позовом Товариством з додатковою відповідальністю страховою компанією «АЛЬФА ГАРАНТ» досягнуто взаєморозуміння та обопільні домовленості щодо мирного досудового врегулювання зазначеного вище спору, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в результаті чого сторонами укладено Угоду про доплату страхового відшкодування від 30.07.2025, а також фактичне відшкодування з боку Страховика шкоди, завданої Потерпілому у результаті ДТП, тому позивачем подано заяву про відмову від позову та просив закрити провадження у справі щодо заявленого цивільного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі наведеного вище, та відповідно до ст. 255 ЦПК України, суд вважає, провадження у справі щодо заявленого цивільного позову необхідно закрити.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз.

Керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає наявними підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2024.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 374, 376, 394, 395 КПК України, ч.2 ст.286 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

У силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, що передбачені пп.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2024 по справам № 405/5663/24(1-кс/405/2348/24), 405/5663/24(1-кс/405/2349/24), на транспортний засіб «BYD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.11.2023, виданого ТСЦ 8048, на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та на транспортний засіб «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 13.03.2024 виданого ТСЦ 3541 на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , який перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

транспортний засіб «BYD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.11.2023, виданого ТСЦ 8048, на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , повернути останньому;

транспортний засіб «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 13.03.2024 виданого ТСЦ 3541 на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , повернути останній;

диск лазерних систем зчитування наданий керівництвом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області на яких маються відеозаписи, що стосується виїзду на місце ДТП, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

поліетиленовий пакет з змивом з ручки КПП з автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску, чехол з рульового керма автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , виріз фрагмента тканини зі слідами РБК з правої бокової подушки автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертизи, висновок експерта № СЕ-19/112-24/10242-ІТ від 11.09.2024 у розмірі 3786 грн. 40 коп., висновок експерта № СЕ-19/112-24/10241-ІТ від 13.09.2024 у розмірі 3786 грн. 40 коп., висновок експерта № СЕ-19/112-24/10248-ІТ від 01.10.2024 у розмірі 5969 грн. 25 коп., висновок експерта № 1817/24-27 від 17.09.2024 у розмірі 2271 грн. 84 коп., висновок експерта № 1818/24-27 від 23.09.2024 у розмірі 4543 грн. 68 коп., що в загальному розмірі складає 20 357 (двадцять тисяч триста п?ятдесят сім) грн. 57 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - закрити.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_18