Справа №519/277/23
У Х В А Л А

28.04.2025 року м.Південне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участі обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південне заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження №519/277/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

установив:

В провадженні судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №519/277/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

22.04.2025 від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 , з підстав того, щодо ОСОБА_3 та його захисник не згодні з постановленими протокольною ухвалою від 08.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про направлення експерту об`єктів експертного дослідження та протокольною ухвалою від 16.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, вважають що систематичні порушення прав сторони захисту свідчать про упередженість судді.

В судовому засіданні заяву про відвід обвинувачений підтримав в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід.

Суддя ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений належним чином, із заявами та клопотаннями не звертався.

Суд, розглянувши заяву про відвід, заслухавши учасників провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст.76 КПК України визначені умови недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні:

1. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті;

2. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції;

3. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції;

4. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частина 5 ст.80 КПК України містить вимогу щодо вмотивованості заявленого відводу.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 (далі Бангалорські принципи), Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Окрім цього, ЄСПЛ у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява №21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.49-50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п.45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 не містить у собі відомостей щодо наявності підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України, для відводу судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Фактично доводи заяви про відвід судді зводяться до того, що заявник не згодний з тим, як суддя ОСОБА_5 розглянув та ухвалив рішення по заявленим сторонами обвинувачення та захисту клопотаннями, тобто, заявник не згодний з процесуальними рішеннями головуючого судді, що не може свідчити про особисту упередженість судді чи його необ`єктивність та вочевидь не може бути підставою для відводу судді. У своїй заяві про відвід судді ОСОБА_5 заявник не зазначає підстав, передбачених ст.75, 76 КПК України, для відводу судді від розгляду кримінального провадження.

Суд також звертає увагу на той факт, що він не оцінює дії судді під час розгляду справ, прийнятті ним рішень, або вчинення будь-яких процесуальних дій та крім того обвинувачений та його захисник мають право оскаржити у порядку визначеному КПК України прийняті суддею процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні.

На думку суду, підстав, які б викликали сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді, заява захисника ОСОБА_3 про відвід судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 не містить.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження №519/277/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.75-77, 80-81, 369-372, 376 КПК України, суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження №519/277/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1