Номер провадження: 11-сс/813/1583/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2025, якою в межах к/п № 0000490 від 14.07.2025 стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.09.2025 включно, із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 27.09.2025 включно, із визначенням розміру застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною з огляду на те, що:

- пред`явлена ОСОБА_9 підозра не обґрунтована, ґрунтується на припущеннях, домислах, спотворених, необ`єктивних даних з ознаками фальсифікації; у змісті підозри не має посилання на жоден доказ, який би свідчив про вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину;

- ОСОБА_9 жодного разу не вчиняв дії, які б свідчили про його намір переховуватися від органів слідства чи суду, а слідчий суддя не врахував, що він одружений, має постійне та зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, з грудня 2022 року перебуває на військовій службі, 05.11.2023 отримав вибухове поранення, нагороджений відзнакою голови ради оборони м. Кривого Рогу, а також подякою за всебічну підтримку організації «Сталева Гвардія». При цьому захисник неодноразово наголошує, що сама по собі тяжкість покарання не тягне за собою безальтернативного обов`язку суду застосовувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, що підтверджується практикою ЄСПЛ;

у разі застосування стосовно ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту буде нівельований ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб чи зменшити заставу до зазначеного рівня.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Відповідно до пред`явленої підозри, у ОСОБА_9 , не пізніше 13.07.2025 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), виник злочинний умисел на пошкодження т/з марки MERCEDES-BENZ, моделі G 63 AMG, 2020 р.в., VIN № НОМЕР_1 , з реєстр. номером НОМЕР_2 , що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_10 , Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, а саме транспортного засобу шляхом підпалу, ОСОБА_9 , заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину, а саме пляшку із запальною сумішшю та встановивши зовнішній контроль за вищевказаним т/з, 14.07.2025 приблизно о 21 год прибув до місця паркування т/з за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30.

В подальшому, ОСОБА_9 взяв до рук заздалегідь заготовлену пляшку з запальною сумішшю та підпаливши її, з метою пошкодження даного автомобіля шляхом підпалу, достовірно розуміючи, що його дії призведуть до підпалу транспортного засобу, діючи умисно та бажаючи настання наслідків, спрямованих на пошкодження транспортного засобу, достовірно розуміючи, що поруч з вище вказаним т/з, який належить ОСОБА_10 знаходяться також інші т/з, а саме т/з марки BMW моделі 528I, 2012 р.в., VIN № НОМЕР_3 , з реєстр. номером НОМЕР_4 , який на підставі права приватної власності належить ОСОБА_11 , жбурнув пляшку із запальною сумішшю в кришку багажника т/з MERCEDES-BENZ, моделі G 63 AMG, 2020 р.в., після чого пляшка відскочила від кришки багажника, впала на землю та розбилася. На далі, внаслідок розбиття пляшки із запальною сумішшю між т/з марки MERCEDES-BENZ, моделі G 63 AMG, 2020 р.в. та т/з марки BMW моделі 528I, 2012 р.в. розгорілася пожежа.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 була заподіяна шкода вказаним транспортним засобам у вигляді пошкоджень деталей кузову зазначених автомобілів внаслідок дії на них високих температур.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується: оглядом місця події від 14.07.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 30, заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 , заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 , показами потерпілого ОСОБА_10 , показами потерпілого ОСОБА_11 , оглядом відеозапису камер розташованих на території ТОВ «ЕЛЕГІЯ ПАРК КОМФОРТ», показами свідка ОСОБА_12 , впізнанням за фотознімками проведеним зі свідком ОСОБА_12 , показами свідка ОСОБА_13 , впізнанням за фотознімками проведеним зі свідком ОСОБА_13 .

Отже, на даній стадії розслідування сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для формування переконання про наявність в діях ОСОБА_9 ознак складу інкримінованого йому злочину, тобто на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи захисника.

Одночасно, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Що стосується ризиків у зазначеному кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

За обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за який передбачене покарання на строк від трьох до десяти років, що є тяжким злочином відповідно до класифікації ст. 12 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Колегія суддів зауважує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема і суворістю передбаченого покарання, та обставинами вчинення інкримінованого злочину.

На теперішній час досудове розслідування даного кримінального провадження триває, здійснюються відповідні слідчі (процесуальні) дії задля збирання відповідних доказів, в тому числі допит свідків, проведення експертиз, а тому, враховуючи загрозу суворості покарання, особливість інкримінованого умисного злочину (умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу), кількість потерпілих, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину, особу підозрюваного, існують підстави для констатації наявності ризиків: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На переконання апеляційного суду в ході розслідування кримінального провадження наявність вище зазначених ризиків була доведена, що обґрунтовує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що в контексті обставин даного кримінального провадження, міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_9 , перебування на військовій службі, наявність відзнак, не є достатнім стримуючим фактором, який свідчив би про беззаперечну відсутність ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Вказане стосується й наявності постійного місця проживання.

За наведених вище обставин, на даній стадії розслідування кримінального провадження підстави для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу не встановлені.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя з врахуванням обставин та особливостей інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 умисногозлочину, особи підозрюваного, а також ризиків дійшов обґрунтованого висновку та встановив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави в 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не перевищує межі, встановлені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та що може гарантувати забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2025, якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.09.2025 включно, із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4