Справа № 712/7839/25
Провадження 1-кс/712/2918/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування у кримінальному провадженні № 0000319 від 03.03.2025 запобіжного заходу у вигляді застави стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кринички, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого на утриманні дітей 2005 та 2014 років народження, працюючого на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси, учасника бойових дій, інвалідом чи депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000319 від 03.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси, у військовому званні «підполковник», діючи як військова службова особа, неналежно виконував покладені на нього службові обов`язки, проявив недбале ставлення до здійснення контролю за процедурою оборонних закупівель у період дії воєнного стану.

Зокрема, підозрюваний не забезпечив належного контролю за діяльністю комісії з моніторингу ринку під час закупівлі ліжок армійських 2-ярусних типу «А», не виявив фактичного взаємозв`язку між суб`єктами господарювання, які брали участь у процедурі, та допустив укладення 06.02.2023 договорів із ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 за завищеною на 936 350 грн ціною на вказані ліжка, чим спричинив істотну шкоду державі.

Прокурор зазначає, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вплив на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням наведеного, прокурор вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, який буде співмірним із тяжкістю інкримінованого злочину та спричиненими збитками.

Позиція учасників у судовому засіданні

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити наведені у ньому вимоги.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У судовому засіданні захисник звернув увагу на те, що в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 вже був застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 151 400 грн, умови якого підозрюваним належним чином виконуються, жодного разу не було зафіксовано порушень покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також сторона захисту стверджувала про відсутність обґрунтованої підозри, зазначивши, що ОСОБА_4 уклав договір на постачання ліжок, які відповідали технічним характеристикам, установленим державним стандартом (ГОСТ), що є обов`язковим для армійських меблів. На думку захисту, саме відповідність продукції ГОСТу обумовила вартість ліжок, і жодних ознак необґрунтованого завищення ціни не було. Натомість експерт, висновок якого покладено в основу підозри, для порівняння використав ліжка, які не відповідають вимогам ГОСТу, що, за твердженням захисника, суттєво спотворює висновки про нібито завищену ціну.

Окрім цього, сторона захисту надала на підтвердження обставин, що свідчать про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, довідку про склад сім`ї, відповідно до якої на утриманні ОСОБА_4 перебувають дружина ОСОБА_8 , донька 2005 року народження та син 2014 року народження. Надано також позитивну характеристику з місця роботи, в якій зазначено, що ОСОБА_4 сумлінно виконує службові обов`язки та користується неабияким авторитетом у колективі. Також підтверджено, що підозрюваний неодноразово відзначався заохоченнями та нагороджений трьома медалями, що свідчить про його попередню бездоганну службу.

На думку сторони захисту, ці обставини свідчать про наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, стабільного соціального та професійного статусу, відсутність наміру ухилятися від участі у кримінальному провадженні, що, у сукупності з відсутністю порушень умов раніше застосованого запобіжного заходу, спростовує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і не дає підстав для обрання йому нового запобіжного заходу.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до таких висновків

Щодо обґрунтованості підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом із тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування стосовно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, наведеними у клопотанні, та документами, наданими на їх підтвердження обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: висновками експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.09.2024 та від 05.09.2024; висновками судово економічних експертиз від 10.10.2024; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також установлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

З огляду на це, оцінюючи доводи сторони захисту щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає, що посилання на використання експертом для порівняння зразків, які нібито не відповідають державному стандарту (ГОСТ), саме по собі не виключає достатності наявних доказів для визнання підозри обґрунтованою. Вказані аргументи захисту не є настільки переконливими та беззаперечними, щоб на цій стадії провадження поставити під сумнів достовірність висновків, зроблених експертами у межах судових експертиз, наданих разом із клопотанням. Оцінка методології експертного дослідження та технічних характеристик продукції, яка була предметом закупівлі, а також аналогів, використаних експертом, виходить за межі розгляду питання про застосування запобіжного заходу.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК)

Оцінюючи фактори, які мають відношення до справи, а саме тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини (від 5 до 8 років позбавлення волі); характер інкримінованого правопорушення, пов`язаний з розпорядженням бюджетними коштами в умовах правового режиму воєнного стану; обсяг встановлених збитків; процесуальний статус підозрюваного як військовослужбовця, який мав особливу відповідальність за дотримання законності при здійсненні закупівель, пов`язаних із обороноздатністю держави, - слідчий суддя доходить висновку, що сукупність зазначених обставин об`єктивно підвищує вірогідність того, що підозрюваний, усвідомлюючи серйозність правових наслідків та реальну загрозу призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, може вчинити спроби уникнення кримінальної відповідальності, зокрема шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Хоча сторона захисту й надала довідку про позитивну характеристику підозрюваного та його сімейний стан, вказані обставини не можуть нівелювати об`єктивну загрозу ухилення від слідства, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, значний обсяг завданої шкоди, а також специфіку службової діяльності підозрюваного.

Отже, сукупність зазначених факторів свідчить про наявність реальної ймовірності того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК)

Слідчий суддя зазначає, що кожен із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, має бути не лише задекларованим стороною обвинувачення, а й обґрунтованим у клопотанні конкретними фактичними обставинами та підтверджений відповідними доказами.

У цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення зазначила наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак у змісті поданого клопотання та доданих до нього матеріалів не наведено переконливих даних, які б свідчили про реальну можливість з боку підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, прокурором не зазначено, які саме конкретні документи чи речі можуть перебувати в розпорядженні підозрюваного, не вказано обставин, які б свідчили про доступ ОСОБА_4 до таких документів.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування триває значний час (основне провадження розпочато ще у 2023 році) відповідні документи вилучені та приєднані до матеріалів досудового розслідування, а отже ризик їх знищення чи спотворення є лише гіпотетичним і не підтверджений фактичними даними.

Отже, доводи сторони обвинувачення у цій частині не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а заявлений ризик не є доведеним у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК)

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Зазначене вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК)

У клопотанні прокурор посилався на наявність цього ризику, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 продовжує обіймати посаду начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси, що, на його думку, створює об`єктивні передумови для повторного вчинення аналогічного правопорушення або продовження злочинної діяльності, у межах якої особі вже повідомлено про підозру. З огляду на характер службової діяльності підозрюваного та пов`язану з цим зону відповідальності за проведення процедур закупівель у сфері оборони, прокурор вказав на ймовірність збереження доступу до адміністративних ресурсів, які можуть бути використані у спосіб, що шкодитиме інтересам служби.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що оцінка ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження того, у якому особу підозрюють, не може ґрунтуватися виключно на припущеннях щодо можливого зловживання службовим становищем у майбутньому. Необхідно враховувати наявність конкретних фактичних даних, які б підтверджували реальну ймовірність продовження протиправної поведінки.

Прокурором не наведено конкретних випадків чи обставин, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 після повідомлення про підозру будь-яких дій, що могли б свідчити про продовження правопорушення, зловживання службовим становищем чи здійснення нових закупівель із порушенням вимог законодавства.

Ураховуючи це, слідчий суддя доходить висновку, що наведені прокурором аргументи є гіпотетичними та не підтверджуються достатніми доказами, які б свідчили про наявність реальної ймовірності вчинення ОСОБА_4 нового або продовження інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, зокрема, вагомість наявних доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, правову кваліфікацію інкримінованого діяння, обставини вчинення правопорушення, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, сімейний та майновий стан, рід занять, місце проживання, репутацію, наявність у нього судимостей, притягнення до кримінальної відповідальності в минулому, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків тощо.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зі змісту ч. 5 ст. 182 КПК України слідує, що у разі якщо прокурор або слідчий просять застосувати заставу в розмірі, вищому за передбачений для відповідної категорії кримінальних правопорушень, у клопотанні має бути наведено обґрунтування наявності виключного випадку, що цього потребує.

У даному випадку сторона обвинувачення наполягає на обранні запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 938 680 грн, що відповідає сумі встановлених збитків. Проте, прокурор не обґрунтував, у чому саме полягає виключність ситуації, яка б виправдовувала застосування саме такої суми застави. Посиланням на розмір спричиненої шкоди без урахування інших факторів, зокрема особистості підозрюваного та його майнового стану, на думку слідчого судді, недостатньо для висновку про необхідність застосування застави саме в запропонованому розмірі.

Крім того, в поданому клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутня будь-яка інформація про майновий стан ОСОБА_4 , що унеможливлює перевірку співмірності запропонованої суми застави його фінансовим можливостям.

Потрібно також врахувати, що до підозрюваного вже було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 151 400 грн в межах іншого кримінального провадження, і на теперішній час жодних відомостей про порушення ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у тому провадженні не надано.

На підтвердження позитивної репутації підозрюваного стороною захисту надано довідку про перебування на його утриманні дружини та двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику з місця роботи, в якій зазначено, що ОСОБА_4 виконує службові обов`язки сумлінно та користується повагою серед колег, а також підтвердження наявності в нього державних нагород. Такі обставини підтверджують міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, стабільного доходу, що зменшує ризики порушення ним умов процесуальної поведінки.

З огляду на наведене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, а також не обґрунтовано необхідність встановлення її у вказаному розмірі.

Ураховуючи викладене, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням установлених вище обставин кримінального провадження та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.08.2025:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) не відлучатися за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

4) не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з особами, що набули статусу експерта, свідків, у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення та направляється до Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для контролю.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 55 хв 13.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1