У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9416/25

№ 1-кс/183/1650/25

15 вересня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 року за № 0001109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

в с т а н о в и в :

12 вересня 2025 року начальник відділення Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 року за № 0001109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, 12.09.2025 працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із іншими працівниками ТЦК та СП по АДРЕСА_1 побачили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В подальшому ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_8 будучи одягненим у формений одяг Збройних Сил України підійшли до ОСОБА_6 з метою перевірки військово-облікового документа, однак ОСОБА_6 почав вести себе агресивно та від виконання зазначеної вимоги відмовився.

Достовірно знаючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці, що здійснюють функції представника влади та уповноважені на перевірку військово-облікових документів у осіб чоловічої статті віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_6 взяв до правої руки ніж, який був пристебнутий ремінцем до його ременя штанів. ОСОБА_7 побачивши вказаний факт забрав ніж, а ОСОБА_6 посадили на заднє сидіння автомобіля «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого потім поїхали до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою перевірки військово-облікового документа.

Перебуваючи на задньому сидіння автомобіля «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 витяг з кишені розкладний ніж, яким наніс не менше 3 (трьох) ударів ОСОБА_5 в область голови та правого стегна, спричинивши тілесні ушкодження у виді колото-різаних ран в ділянці вушної раковини праворуч, лобної ділянки, верхньої третини правого стегна по латеральній (зовнішній) поверхні та долонній поверхні правої кісті.

12.09.2025 о 11.10 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання у ОСОБА_6 вилучено джинсові штани синього кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец. пакету WAR1852194, сорочку блакитного кольору зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету WAR1852195.

12 вересня 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані предмети визнані речовими доказами по кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вищевказані речі мають значення речового доказу по вище вказаному кримінальному провадженню, на них може міститися біологічні сліди потерпілого та/або інших осіб, з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вище вказані предмети.

У зв`язку з наведеним, у клопотанні слідчий, посилаючись на вимоги ст. ст. 131-132, 167, 168, 170-171, 237 КПК України, просив суд, -

-накласти арешт, а саме заборонити відчуження, використання, розпорядження будь-якій особі джинсовими штанами синього кольору зі слідами РБК, сорочкою блакитного кольору зі слідами РБК, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий, власник майна не з`явилися, слідчий звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 12.09.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001109,

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 348 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 12.09.2025 працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із іншими працівниками ТЦК та СП по АДРЕСА_1 побачили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В подальшому ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_8 будучи одягненим у формений одяг Збройних Сил України підійшли до ОСОБА_6 з метою перевірки військово-облікового документа, однак ОСОБА_6 почав вести себе агресивно та від виконання зазначеної вимоги відмовився. Достовірно знаючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці, що здійснюють функції представника влади та уповноважені на перевірку військово-облікових документів у осіб чоловічої статті віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_6 взяв до правої руки ніж, який був пристебнутий ремінцем до його ременя штанів. ОСОБА_7 побачивши вказаний факт забрав ніж, а ОСОБА_6 посадили на заднє сидіння автомобіля «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого поїхали до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою перевірки військово-облікового документа, де ОСОБА_6 ударив ножем ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження;

-орган досудового розслідування - Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Встановлено, що 12.09.2025 о 11.10 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання у ОСОБА_6 вилучено джинсові штани синього кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец. пакету WAR1852194, сорочку блакитного кольору зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету WAR1852195.

12 вересня 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані предмети визнані речовими доказами по кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст. 116 КПК України, 1. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

У відповідності до ст. 167 КПК України,

1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ст. 168 КПК України ,

1. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

2. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі речових доказів, вважаю, що наявні правові підстави для накладення арешту на зазначене майно (речі та предмети), оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що останні є доказом вчинення правопорушення та підлягає збереженню.

Враховуючи наведене, клопотання про арешт майна обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

клопотання начальника відділення Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 року за № 0001109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні заборонити відчуження, використання, розпорядження будь-якій особі джинсовими штанами синього кольору зі слідами РБК, сорочкою блакитного кольору зі слідами РБК, які належать підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу проголошено 15 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1