Справа № 359/4546/24
Провадження № 1-кп/359/500/2024
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду з повною відео та аудіо фіксації клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000596 від 09.03.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В клопотанні про обрання запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, що є тяжким злочином. Також зазначив, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочину, може переховуватися від суду. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, а також суспільний інтерес.

З огляду на викладене, в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час триває, а строк дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, посилаючись на вагомість доказів вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, та наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду. Варто зазначити, що існує ризик того, що після зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, ОСОБА_5 матиме реальну можливість відразу переховуватись від суду, оскільки останній усвідомлює, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України. Ризик можливості того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, незаконно впливатиме на свідків, яких ще не допитано, показання яких мають істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні. Ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину.

На думку прокурора, вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 не перешкоджає можливості тримання його під вартою, а також сукупність вказаних обставин є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти наявним ризикам, і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`яке не пов`язаного із утриманням його в СІЗО.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Просила до обвинуваченого застосувати домашній арешт в зв`язку із ти що він має цивільну дружину яка виховує трьох дітей, є студенткою та діти часто хворіють.

Суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 07.05.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 05.07.2024 включно. Однак повний розгляд кримінального провадження триває. Ця обставина свідчить про необхідність невідкладного розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді від 6 до 10 років позбавлення волі.

Суддею встановлено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, а також суспільний інтерес.

Наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, незаконно впливатиме на свідків, яких ще не допитано, показання яких мають істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являтись в судові засідання, іншим чином затягувати розгляд провадження, маючи велике коло близьких осіб, друзів та знайомих підмовляти останніх надати суду неправдиві показання щодо своєї непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину.

Конституційний Суд України в своєму рішенні №4р/2019 від 13.06.2019, у справі №3-208/2018(2402/18) зазначав, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 19.10.2009 № 26-рп/2009).

Таким чином, суддя приходить до переконання, що ступінь раніше встановлених ризиків не зменшився, менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю, особисте зобов`язання, об`єктивно не спроможні запобігти наведеним ризикам.

З огляду на це суддя дійшов до переконання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.314, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 25.08.2024 та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотитриста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (СДРПОУ) 26268119; рахунок отримувача ІІА0018661 призначення застава) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Покласти на ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити двохмісячний строк дії обов`язків покладених судом у разі внесення застави, з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:50 год. 28.06.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1