У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 27, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001310 від 16 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 27, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та передано відповідні матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001310 від 16 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 27, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи на по садах у 2017-2019 роках заступника директора охорони здоров`я КМДА - начальника управління економіки та заступника директора КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», використовуючи власний протиправний вплив у частині прийняття рішень щодо визначення надавача соціальних послуг «паліативний догляд» та «денний догляд», та у частині виділення відповідного бюджетного фінансування, організував та забезпечив втілення схеми з протизаконного виведення бюджетних коштів на власну користь, а також на користь ТОВ «Міцне здоров`я», шляхом удаваного надання зазначеним товариством соціальних послуг, паліативного догляду та денного догляду, та подальшим заволодінням бюджетних коштів на власну користь, а також на користь інших підконтрольних суб`єктів господарювання, шляхом фіктивного надання на користь ТОВ «Міцне здоров`я» послуг із оренди нерухомого майна, паркомісць, транспортних засобів, придбання продуктів харчування, засобів реабілітації, господарчих товарів.

Відповідно до висновку № 24/02-2025 від 24 лютого 2025 року економічного дослідження операцій з перерахування бюджетних коштів Департаментом соціальної та ветеранської підтримки м. Києва в адресу ТОВ «Міцне здоров`я» наданими на дослідження документами, з урахуванням висновку аналітичного дослідження № 334/99-00-08-01-02-20/43834760 від 19 грудня 2024 року та норм діючого законодавства, підтверджується завдання збитків державі в особі Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) внаслідок необґрунтованого перерахування бюджетних коштів в адресу ТОВ «Міцне здоров`я» у періоді з 2022 по 2024 роки у розрахунковій сумі 57 752 745,70 грн.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи КНДІСЕ МЮ України в обсязі наданих на дослідження документів та межах компетенції експерта економіста, розмір збитків, завданих державі в особі Департаменту соціальної та ветеранської політики КМДА, внаслідок необґрунтованого перерахування бюджетних коштів на адресу ТОВ «Міцне здоров`я» у період з 2022 по 2024 роки, в сумі 57 752 745,70 грн, встановлений у Висновку економічного дослідження № 24/02-2025 від 24 лютого 2025 року, складений ТОВ «Аудиторська компанія «ПРО ВЕРО» арифметично підтверджується.

Встановлено, що ТОВ «Міцне здоров`я» уклало договір оренди транспортного засобу із ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: договір б/н від 16 жовтня 2023 року з ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо суборенди транспортного засобу: ВАЗ 211140, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , 2008 року випуску, терміном дії до 31 грудня 2024 року з правом автоматичної пролонгації.

Унаслідок цього на користь ФОП ОСОБА_7 ТОВ «Міцне здоров`я» перерахувало грошові кошти як оплату за оренду транспортного засобу ВАЗ 211140, д.н.з. НОМЕР_4 , з урахуванням витрат на обслуговування та паливо-мастильні матеріали.

Водночас, наявність таких обставин, як: відсутність інформації про управлінський або технічний персонал у ФОП ОСОБА_7 ; відсутність офісних, складських чи виробничих приміщень; відсутність транспортних засобів у власності; відсутність зареєстрованих податкових накладних У ЄРПН, що підтверджували б реальні операції з придбання чи реалізації товарів/послуг можуть свідчити про неможливість фактичного здійснення ОСОБА_7 діяльності з передачі транспортних засобів в оренду або суборенду.

Таким чином, укладені договори та фінансові операції, пов`язані з перерахуванням грошових коштів ТОВ «Міцне здоров`я» на користь ОСОБА_7 за відсутності фактичної спроможності надання послуг та/або за завищеними цінами, ймовірно, здійснені без наявності розумної економічної причини (ділової мети). Такі дії не підпадають під визначення господарської діяльності та спрямовані на незаконне отримання і подальше виведення бюджетних коштів із їх можливою легалізацією, а транспортні засоби використовуватися як знаряддя для вчинення злочину.

Постановою слідчого СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області вказане майно визнано речовими доказами у відповідному кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на рухоме майно, а саме - автомобіль марки «ВАЗ», модель «211140»,VIN: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_8 .

Разом з тим, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, оскільки майно може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, які саме інші відомості містить автомобіль, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Окрім того, у клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт на автомобіль, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_8 , водночас, у порушення вищевказаних положень чинного законодавства, доказів повідомлення останньому про підозру та набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні відповідно до норм чинного КПК України, матеріали клопотання не містять.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його слідчому на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001310 від 16 грудня 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 27, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1