ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4872/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/638/991/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/464/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

володільця майна - ОСОБА_6 ,

представника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000150 від 16 березня 2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 15.03.2025 у період часу з 10 год. 55 хв. до 11 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, п-т Науки, 38, а саме:

- пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342;

- ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ;

- автомобіль ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

Не погодившись з ухвалою, представник володільця майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора, та накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням норм КПК України, є необґрунтованою та безпідставною.

Посилається на необґрунтованість клопотання прокурора про арешт майна та недоведеність наявності ознак пошкодження/знищення номера кузова автомобіля та підробки свідоцтва про його реєстрацію.

Вважає, що додані до клопотання матеріали не підтверджують ознак підроблення свідоцтва, фототаблиці не містять пошкодження/знищення номера кузова автомобіля.

Звертає увагу, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію отримані ОСОБА_6 законним шляхом на підставі нотаріальної довіреності від ОСОБА_8 , який є його вітчимом.

Вилучений автомобіль знаходиться на обліку в МВС та не перебуває у розшуку.

За вказаних обставин, адвокат вважає, що прокурором не доведено ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статі 170 КПК України та обставин причетності ОСОБА_6 або ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого статтею 290 КК України.

Вилучення транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію суттєво порушує право ОСОБА_6 на користування ним.

Посилається на порушення порядку проведення огляду місця події та вилучення майна, а постанова дізнавача про проведення експертизи не може свідчити про наявність пошкодження/знищення номеру кузова автомобіля та підробку свідоцтва про його реєстрацію.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, про причини свого неприбуття, не повідомив.

За таких обставин, в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення володільця майна ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000150 від 16.03.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР за наступними обставинами: 15.03.2025 приблизно о 10:03 за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, 38 екіпажом патрульної поліції виявлено автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_4 зі знищеним VIN номером кузова автомобіля.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.03.2025 виявлено та вилучено майно, а саме: пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342, яке мало ознаки підробки; ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; транспортний засіб ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

Постановою дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 17.03.2025 тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та визначено місце його зберінання.

Мотивуючи подане клопотання про арешт майна, прокурор посилався на те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ідентифікаційні номери шасі (кузова, рами) або двигуна вказаного транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору змінювалися (знищувалися), у зв`язку з чим, для з`ясування істини по кримінальному провадженню необхідно призначити судову трасологічну експертизу.

Також у кримінальному провадженні призначено проведення судово-технічної експертизи документів за вказаним вилученим бланком свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий судді врахував, що правову підставу для арешту майна, а саме збереження речових доказів, можливість використання вилученого майна як доказу, необхідність проведення судових експертиз та досягнення завдань кримінального провадження, наслідки арешту для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження

На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 15.03.2025 під час проведення огляду місця події, де було виявлено та вилучено пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342, яке мало ознаки підробки; ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; транспортний засіб ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору, з метою забезпечення кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, а також з метою збереження вказаного майна та проведення відповідних експертиз.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вилученого під час огляду місця події, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, може призвести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги представника про недоведеність прокурором про наявність ризиків, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність правових підстав накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_6 або ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого статтею 290 КК України, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги представника володільця майна щодо отримання ОСОБА_6 автомобілю та свідоцтво про його реєстрацію законним шляхом на підставі нотаріальної довіреності від ОСОБА_8 , який є його вітчимом, не впливають на висновки слідчого судді щодо необхідності накладення арешту.

Також є недоцільним на даному етапі кримінального провадження передача транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від нього на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , оскільки на даний час призначено проведення судово- трасологічної та судово-технічної експертизи документів, відповідно застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, як передача на відповідальне зберігання з правом користування зневілює сенси такої слідчої (розшукової) дії, як проведення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційна скарги представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 , не встановлено.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, суд апеляційної інстанції роз`яснює, якщо в подальшому, відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власник майна, добросовісний набувач або їх представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: