Провадження 11-кп/824/4560/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02 серпня 2025 року.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинувачених під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, а також наявний високий ступінь ризику переховування обвинувачених від суду та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим. Крім того, судовий розгляд не розпочато, і ризик впливу на свідків та обвинуваченими один на одного, а також перешкоджанню кримінальному провадженню продовжує існувати. При цьому відомості, які б свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження також відсутні. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 вказано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 . Щодо ризику переховування від суду захисник вказав на те, що судом не взято до уваги те, що даний ризик можливо усунути, зобов`язанням ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України. На переконання захисника, відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту та завершення досудового розслідування свідчить про вичерпання ризику знищення, приховування або спотворення підозрюваною речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Окрім цього, доводи прокурора щодо знищення побутового приладу, а саме пилососа, обвинуваченою після визначення розміру застави, є безпідставним, оскільки він знаходиться в камері зберігання речових доказів. Захисник також звернув увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ризик незаконного впливу на свідків та на іншу обвинувачену особу може бути усунуто, шляхом зобов`язанням ОСОБА_6 утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні. Крім того, захисник вказав, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_6 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, має міцні соціальні зв`язки, що свідчить про меншу ймовірність повторного правопорушення. Захисник зазначив, що усунення ризиків, які зумовлювали застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні можливе і при визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням обов`язків. Також захисник вказав на те, що суд першої інстанції не враховано дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, розлучена, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, 2015 року народження, участь у вихованні якої колишній чоловік не бере, відповідно до характеристики, виданої ТОВ «Караван Сервіс», позитивно характеризується за місцем роботи. Окрім того, захисник звернув увагу на стан здоров`я обвинуваченої, яка потребує спеціалізованої медичної допомоги, яку не можливо забезпечити в умовах перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням додаткових обов`язків, а саме: не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу суду; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідальних органів влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Одночасно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_6 розміру застави, як альтернативний запобіжний захід у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, та в разі її внесення, покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року скасувати, визначити ОСОБА_7 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід у розмірі до 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 605 600 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. В обґрунтування скарги вказує на те, що судом в мотивувальній частині ухвали лише формально зазначено про існування ризиків, які фактично не існують. Захисник звернув увагу, що ризик про наміру вчинити активні дії спрямовані на залишення території України є необгрунтованим, оскільки цей ризик буде спростовано обов`язком здати закордонні паспорти на зберігання. На думку захисника, посилання прокурора на певну суму здобутих внаслідок своєї протиправної діяльності грошових коштів, також є необгрунтованим, оскільки в ході оперативної закупівлі встановлено факт лише одного продажу наркотичного засобу за грошові кошти в розмірі 3 000 доларів, інших фактів в ході досудового розслідування здобуто не було, тобто не встановлено отримання ОСОБА_7 прибутків від продажу наркотичного засобу. Крім того, суд першої інстанції при прийнятті рішення не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, неодружений, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, 2019 року народження. ОСОБА_7 являється разом з донькою внутрішньо переміщеними особами, цивільна дружина участі в вихованні дитини не бере, аліменти на дитину не сплачує. Також ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. На переконання захисника, в суді першої інстанції були наявні всі підстави відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший менш суворий запобіжний захід, який би забезпечив належну поведінку обвинуваченого та усунув ризики, на які посилається прокурор, а саме визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки прокурор не довів, що визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не в змозі забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Разом з тим, апелянт звертає увагу, що доказів, які унеможливлюють визначення розміру застави ОСОБА_7 матеріали справи не містять, і такі докази не були надані прокурором.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 вказано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції, у зв`язку із невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження. Вказав на те, що у клопотанні не доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, в умовах воєнного стану виїзд чоловіків віком від 18 до 60 років заборонено, що у свою чергу нівелює вказаний ризик. Окрім того, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчене, триває стадія судового розгляду, усі необхідні для доведення вини обвинуваченого докази зібрані під час досудового розслідування, а тому, які саме матеріальні об`єкти можуть перебувати під ризиком знищення або спотворення прокурором не зазначено. Необґрунтованим на думку апелянта є також і констатований судом ризик незаконного впливу на свідків, іншу потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки у даному провадженні допитано переважну більшість свідків. Окрім того, суд першої інстанції пне взято до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, 2019 року народження. На думку захисника, на теперішній час у кримінальному провадженні відсутні будь-які ризики, передбачені п .п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутня будь-яка суспільна небезпека від ОСОБА_7 , що в сукупності виключає необхідність застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме: з 22 години по 6 годину. У разі прийняття рішення про неможливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, визначити помірний для нього розмір застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18 липня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли заяви апелянтів - захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відмову від поданих ними апеляційних скарг.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст.403 КПК України, у зв`язку з відмовою захисників від апеляційних скарг та відсутністю апеляційних скарг від інших учасників судового розгляду, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 4221КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року в частині обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - закрити у зв`язку з відмовою від поданих апеляційних скарг.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4