Справа № 308/8969/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок, двохкімнатний, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

За таких обставин, з 24.02.2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію та відповідно здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу.

На період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні обмежено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але на території м. Чоп, Закарпатської області, у ОСОБА_5 , виник корисливий, злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України.

Для виконання свого задуманого злочинного плану, пов`язаного із незаконним переправленням осіб призовного віку через державний кордон України та отриманням прибутку у вигляді грошових коштів, ОСОБА_5 , за допомогою різних мобільних додатків, знайшов двох осіб, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , які погодились на своє незаконне переправлення через Державний кордон України за грошові кошти по 12000 доларів США із кожного, які мали передати ОСОБА_5 після незаконного перетину ними державного кордону України з попередньою оплатою у розмірі 700 доларів США з кожного, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть перебувати в м. Ужгород, Закарпатської області.

Так, ОСОБА_6 разом із своїм товаришем ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 , 21 лютого 2025 року, використовуючи маршрутне таксі, яке замовили через додаток «BlaBlaCar», виїхали із м. Бориспіль в напрямку м. Ужгород. По прибутті в м. Ужгород, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заселились проживати до готелю «Sherwood», який розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Об`їзна, №28, де стали очікувати на подальші вказівки від ОСОБА_5 щодо свого незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 24 лютого 2025 року, близько 11 години 10 хвилин, через мобільний додаток «Telegram», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали телефонний дзвінок від ОСОБА_5 , в якому останній повідомив, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виїжджали до АЗС «WOG», розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розівка, вул. Свободи, № 49, де мають чекати на нього. Виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули на вищевказану АЗС близько 12 години 00 хвилин, де стали очікувати на ОСОБА_5 , який мав їх в доставити до державного кордону України.

Так, 24 лютого 2025 року, о 13 годині 58 хвилин, ОСОБА_5 , здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, на автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », заїхав на територію, яка знаходиться біля АЗС «WOG», розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Розівка, вул. Свободи, № 49, де, з метою конспірації своїх незаконних дій, став роздивлятись по сторонам і слідкувати за територією самої автозаправної станції, та будучи впевнений в тому, що за ним ніхто не спостерігає, та побачивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться на території АЗС «WOG», о 14 годині 08 хвилин під`їхав на вищевказаному автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » до останніх і наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 швидко сідати до автомобіля. Після розміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в автомобілі, ОСОБА_5 , о 14 годині 09 хвилин, виїхав на автодорогу «Київ-Чоп», та попрямував в напрямку м. Чоп.

В ході руху на автомобілі в напрямку м. Чоп, ОСОБА_5 , здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, відразу наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, щоб вони передали йому 700 доларів США, як гарантію і впевненість в тому, що в останніх є грошові кошти, і він їх в подальшому отримає. Після отримання ОСОБА_5 грошових коштів від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 став надавати вказівки, які полягали в тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть ним доставлені до державного кордону України, далі ОСОБА_5 покаже їм напрямок руху в бік Словацької Республіки, і коли останні будуть біля паркану, то мають пройти по-під ним і через декілька метрів будуть знаходитись на території Словацької Республіки, та коли будуть перебувати на вказаній території, то вони мають повідомити ОСОБА_5 про своє місце знаходження, а також останній запевнив, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не переживали за своє незаконне переправлення, оскільки ОСОБА_5 здійснював таку роботу вже кілька разів і впевнений у своїх діях.

Так, ОСОБА_5 , рухаючись в напрямку м. Чоп, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сказав, що заїде на автозаправну станцію «ОККО», яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, автодорога «Київ-Чоп», 828-ий км., де залишить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на деякий час, оскільки повинен вирішити інші свої питання в м. Чоп. На виконання вище зазначеного, ОСОБА_5 , на автомобілі марки «Mercedes-Benz», чорного кольору, з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », о 14 годині 23 хвилини, заїжджає із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на АЗС «ОККО», де останніх залишає, а сам із отриманими грошовими коштами в сумі 700 доларів США, їде в сторону м. Чоп, Закарпатської області. У свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , стали чекати на останнього в середині вище вказаної АЗС «ОККО». Прочекавши зо дві години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили самі пройти до державного кордону України, однак так і не змогли перетнути його, оскільки 24 лютого 2025 року о 16 годині 45 хвилин, були затримані працівниками прикордонного наряду прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону за 1500 метрів від лінії Державного кордону України на напрямку 359 прикордонного знаку.

10.07.2025 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення виконання даного виду покарання, яке потенційно може бути призначене ОСОБА_5 у випадку засудження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного..

В ході досудового розслідування встановлено майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 415565861 на праві приватної власності ОСОБА_5 належить 1/8 житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. Прокурор через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України з метою збереження забезпечення арешту майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

10.07.2025 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна..

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши подане клопотання матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, враховуючи, що санкція статті передбачає обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та недопущення, зокрема, відчуження такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині майна, яке належить на праві власності підозрюваному, а саме на 1/8 частину зазначеного будинку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 1/8 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1