ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/574/25 Справа № 215/4561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Кривий Ріг

25 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 листопада 2024 рокувідносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали суду, заступник начальника Тернівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернулася до суду з поданням щодо застосування норм Закону України № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 листопада 2024 року, в задоволенні подання заступника начальника Тернівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про приведення у відповідність вироку відносно ОСОБА_7 - відмовлено.

На вказану ухвалу суду прокурором ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій вона просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 листопада 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання заступник начальника Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 ; звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та виключити посилання на вимоги ст. 70 КК України. Зазначає, що вартість викраденого майна обвинуваченим ОСОБА_7 на час вчинення діяння за кожним епізодом не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 2684 грн. - станом на 2023 рік, а отже до цих діянь мають застосуватись положення ст.5 КК і на теперішній час дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Засуджений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи до Дніпровського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання особистої участі під час апеляційного розгляду, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку захисника ОСОБА_6 , яка також підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений 04.10.2023 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2023 року ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення двох епізодів крадіжок в умовах воєнного стану, які мали місце у 2023 році.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2023 році становила 2684 гривні.

Згідно вироку місцевого суду протиправними діями ОСОБА_7 за двома епізодами злочинів, які мали місце у 2023 році заподіяна матеріальна шкода потерпілому у розмірі 2000 грн. та 930,50 грн. відповідно.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон № 3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_7 майна на час вчинення діяння за кожним епізодом не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 2684 грн. - станом на 2023 рік, а отже до цих діянь мають застосуватись положення ст. 5 КК і на теперішній час дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

На думку колегії суддів, суд І інстанції, зазначаючи, що ОСОБА_7 був засуджений не лише за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, караність якого законом усунена, а і за ч. 1 ст. 357 КК України, норми якої не підпадають під дію Закону України № 3886-ІХ та покарання засудженому ОСОБА_7 було призначено при сукупності кримінальних правопорушень, дійшов до помилкового висновку, що особа може бути звільнена від призначеного покарання, а не від його частини, оскільки в даному випадку, не звільнивши засудженого від покарання, відбувається порушення норм чинного законодавства, оскільки особа вважається засуджена, за злочин, караність якого усунена законом.

Крім того, відповідно до ст. 12 КК України, діяння за ч. 4 ст. 185 КК України вважається тяжким злочином, а за ч. 1 ст. 357 КК України проступком, що безперечно впливає на ресоціалізацію засудженого.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, а ухвала суду І інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання заступник начальника Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 .

Звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та виключити посилання на вимоги ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: