Справа № 953/7563/25
н/п 1-кс/953/5309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000132 від 24.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишів Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби під час мобілізації, водія відділення зв`язку взводу управління 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 23.11.2023 Яворівським районним судом Львівської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

УСТАНОВИВ :

22.07.2025 слідчий СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000132 від 24.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 42 від 25 лютого 2022, солдата ОСОБА_5 з 25.02.2022 зараховано на військову службу за призовом в особливий період, на всі види забезпечень, а також призначено на посаду водія мінометної батареї 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 44 від 27 лютого 2022 року, солдата ОСОБА_5 відряджено в район виконання завдання для виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, встановлені зазначеними нормами законодавства, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини та регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , раніше вчинивши у період 2018-2019 р.р. кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, за що був судимий 23.11.2023 Яворівським районним судом Львівської області до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія відділення зв`язку взводу управління 1 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи з 27.02.2022 у відрядженні в районі виконання завдання для виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 13.12.2022 близько 09 год. 00 хв., самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу, розташованого у населеному пункті АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини нез`явлення до частини ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, та не вжив жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління; правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, за наявності реальної можливості для цього, час проводив на власний розсуд, був незаконно відсутній у зазначеній військовій частині з 13.12.2022.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення, у разі визначення суми застави, просив визначити заставу у розмірі не меншому 200 НМДГ.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, встановив наступне.

В провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000132 від 24.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

22.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто у дизертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, так як це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022 за №3231 про призначення службового розслідування; актом службового розслідування; рапортом від 13.12.2022; доповіддю № 2318А від 13.12.2025; витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 за № 42 щодо зарахування ОСОБА_5 на військову службу за призовом в особливий період та призначення на посаду; витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2022 за № 44 щодо відрядження солдата ОСОБА_5 в район виконання завдання для виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження; витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2022 за № 330 відповідно до якого солдата ОСОБА_5 , який перебував в районі бойових завдань на території України, вважати таким, що з 13.12.2022, відсутній з невідомих причин; витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 за №3423А; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; довідкою військово-лікарняної комісії від 30.12.2024, відповідно до якої солдат ОСОБА_5 придатний до несення військової служби.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя застосовує відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 8 ст. 176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, враховуючий, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу.

Керуючись п. 8 ст. 176, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000132 від 24.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 20.09.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1