Провадження № 1-кс/127/6659/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , дізнавача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2023 (справа № 127/17358/23), в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 13.06.2023, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2023 (справа № 127/17358/23), в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 13.06.2023, накладений на транспортний засіб марки «BMW Х5», чорного кольору, р/н НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик, що за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Клопотання мотивовано тим, що на думку заявника в арешті транспортного засобу відпала потреба, оскільки усі необхідні експертизи та слідчі дії проведено, та арешт позбавляє власника можливості користуватися вказаним майном, тому просив слідчого суддю скасувати арешт.

Власник майна та його захисник в судовому засідання клопотання підтримали за обставин викладених у ньому.

Прокурор та дізнавач в судовому засіданні заперечили проти клопотання про скасування арешту з майна, пояснили, що досудове розслідування по кримінальному провадженні триває та проводяться слідчі дії.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно з частиною 2 статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб марки «BMW Х5», чорного кольору, р/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 та був вилучений під час огляду, в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 13.06.2023.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів встановлено, що транспортний засіб необхідний власнику для роботи та забезпечення сім`ї, при цьому, на даний час досудовим розслідуванням проведено усі необхідні слідчі дії та експертизи, які стосувалися транспортного засобу.

Крім того, варто відмітити, що досудове розслідування кримінального провадження провадиться досить довго, по справі проведено всі необхідні експертизи та необхідні слідчі дії.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Наведене свідчить, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, в частині, що стосується використання транспортного засобу на теперішній час відпала потреба.

Вищенаведене свідчить, що у забороні користуватися вищевказаним транспортним засобом на даний час відпала потреба.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що транспортний засіб може бути переданий ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з правом користування, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про часткове скасування арешту майна та повернення транспортного засобу на зберігання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2023 (справа № 127/17358/23), в частині, що стосується використання транспортного засобу, іншу частину ухвали слідчого судді залишити без змін.

Зобов`язати дізнавача, який провадить дізнання кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 13.06.2023, негайно та безоплатно повернути на зберігання ОСОБА_3 , під розписку, з правом користування, транспортний засіб марки «BMW Х5», чорного кольору, р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , заборонивши відчуження та розпорядження даного транспортного засобу до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Зобов`язати ОСОБА_3 на першу вимогу експерта, слідчого, прокурора, суду надавати транспортний засіб для проведення слідчих дій, в тому числі і проведення експертиз.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7