1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4327/25 1-кс/335/1600/2025
07 травня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіти вищої, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді начальника відділу проєктування та забудови міста Запоріжжя КП «Градпроект» ЗМР, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
07.05.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів з правом звільнення під заставу у розмірі однієї тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб і покладенням відповідних обов`язків.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.
Предметом діяльності КП «Градпроект», серед іншого, є проектні, проектно-вишукувальні, вишукувальні, знімальні геодезичні та гідрографічні роботи, складання проектів відведення земельних ділянок у власність або користування (у тому числі на умовах оренди).
Наказом директора КП «Градпроект» № 148-к від 05 вересня 2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу проєктування та забудови міста Запоріжжя КП «Градпроект».
Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділу проектування та забудови міста КП «ГРАДПРОЕКТ» затвердженого Директором КП «Градпроект» від 01 грудня 2014 року до завдань та обов`язків начальника входить:
-визначає обсяги робіт, здійснює технічне керівництво випуску проектної документації;
-здійснює облік та зберігання нормативно-правової документації, нормативно-технічної документації, відстежує внесення змін до зазначених документів .
-контролює відповідність проектних рішень і документації, що розробляються, стандартам, технічним умовам та іншим нормативним документам з проектування та будівництва;
-дотримання термінів оформлення проектної документації, надходження оплати за виконані роботи, оформленні актів приймання-передачі робіт;
-розробляє пропозиції щодо проектних рішень, вирішує технічні питання, що виникають протягом усього періоду проектування об`єктів;
-несе відповідальність за правопорушення, скоєнні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визнаних чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
Таким чином, перебуваючи на посаді начальника відділу проєктування та забудови міста Запоріжжя КП «Градпроект», ОСОБА_4 відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Корупція, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», являє собою використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, на початку березня 2025 року ОСОБА_8 з метою зайняття підприємницькою діяльністю звернувся до працівників Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради щодо отримання відомостей про процедуру видачі дозволу на розміщення на території м. Запоріжжя тимчасових споруд малих архітектурних форм для облаштування кав`ярень та переліку необхідних документів для його отримання. Невстановлений працівник Запорізької міської ради повідомив ОСОБА_8 про наявність перепон у розміщенні таких споруд на території м. Запоріжжя в період дії воєнного стану, однак, у випадку певних змін в нормативному регулюванні цього питання сказав залишити свій номер телефону для зв`язку. Наступного дня ОСОБА_8 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що може допомогти йому з питання розміщення МАФ-ів території м. Запоріжжя, запропонувавши зустрітись особисто. В цей же день під час зустрічі в центральній частині м. Запоріжжя ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_8 про неможливість отримання дозволу на розміщення тимчасових споруд на території м. Запоріжжя через наяність відповідної заборони Запорізької міської ради, однак, може допомогти йому отримати дозвільні документи для розміщення необхідних йому тимчасових споруд в місцях, на які вже було видано дозвіл органом місцевого самоврядування. Під час цієї зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 домовились про наступну зустріч для більш детального обговорення способу отримання можливості на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Після цієї зустрічі у ОСОБА_9 виник умисел на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вирішення вищевказаного питання. Для цієї мети ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливим мотивом, на початку квітня 2025 року, більш точний час не встановлено, запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 за надання частини неправомірної вигоди стати співучасником злочину та, використовуючи свої зв`язки з начальником відділу проєктування та забудови міста Запоріжжя КП «Градпроект» ОСОБА_4 як пособник мав сприяти залученню останнього до вчинення злочину та вирішення ним питання про оформлення ОСОБА_8 необхідних паспортів прив`язки тимчасових споруд для розміщення в них кав`ярень. ОСОБА_10 погодився на пропозицію ОСОБА_9 . На виконання розробленого плану вчинення злочину ОСОБА_10 на початку квітня 2025 року, але не пізніше 03.04.2025, запропонував ОСОБА_4 за отримання неправомірної вигоди виготовити в інтересах ОСОБА_8 паспорти прив`язки тимчасових споруд для розміщення кав`ярень, на що той надав свою згоду.
У подальшому, 03.04.2025 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 умисел на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, зателефонував останньому та призначив йому зустріч з ОСОБА_10 о 12.00 год в кафе «Bella Vita», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 169, на якій ОСОБА_10 мав більш детально обговорити з ОСОБА_8 питання щодо розміщення тимчасових споруд. В цей же день ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_10 в обумовленому місці. Під час зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 про свої зв`язки з посадовими особами Запорізької міської ради та сказав, що без надання йому та посадовим особам неправомірної вигоди ОСОБА_8 не зможе отримати необхідні довільні документи на розміщення на території м. Запоріжжя кав`ярень. Також ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 перелік адрес з тимчасовими спорудами-МАФами, які можна придбати для розміщення в них кав`ярень, і що за переоформлення дозволу на здійснення підприємницької діяльності одного такого МАФу йому та посадовій особі Запорізької міської ради необхідно передати від 2000 до 3000 доларів США. Усвідомлюючи, що іншим шляхом вирішити свій законний інтерес ОСОБА_8 не зможе, він вимушено погодився на вимогу ОСОБА_10 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 домовились про наступну зустріч, на яку має прийти представник Запорізької міської ради, який надасть більш детальну інформацію щодо процедури отримання дозвільних документів.
У подальшому, 29.04.2025 ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 умислу, зустрівся з ОСОБА_8 в кафе «The Boiler room», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 169, куди запросив ОСОБА_4 . Під час розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи, що він є службовою особою, яка займає відповідальне становище, усвідомлюючи, що процедура видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди здійснюється на безоплатній основі на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011, висловив ОСОБА_8 вимогу передати йому неправомірну вигоду за виготовлення паспорту прив`язки тимчасової споруди в залежності від її місцезнаходження в розмірі від 3 до 5 відсотків від суми правочину про придбання цієї тимчасової споруди та сказав тримати в подальшому зв`язку з цього питання з ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_10 про наступну зустріч через деякий час.
30.04.2025 приблизно о 09.00 годині ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 прийшов до будівлі «Укрпошти», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 133, де його вже очікував ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , які повідомили йому, що ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 неправомірну вигоду на загальну суму в розмірі 5500 доларів США за виготовлення паспортів прив`язки двох тимчасових споруд, розташованих на перетині вулиці Фортечної і проспекту Перемоги, та розташованих на перетині вулиці Перемоги та вулиці Лермонтова (В`ячеслава Зайцева) м. Запоріжжя. На виконання даної домовленості в цей же день приблизно о 13.40 годин ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 133 по проспекту Соборному м. Запоріжжя, передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США в якості авансу за початок виготовлення на його користь паспортів прив`язки вищевказаних тимчасових споруд.
Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 умислу на отримання неправомірної вигоди, 05.05.2025 приблизно о 16.49 год., перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний біля будинку № 133 ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від ОСОБА_8 решту обумовленої суму неправомірної вигоди в сумі 4500 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе та третьої особи, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
05 травня 2025 року о 16:55 годині в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
06.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 вважав повідомлену йому підозру необґрунтованою і заперечував проти задоволення клопотання. Заперечував й наявність ризиків, якими обґрунтоване клопотання. Зокрема, ОСОБА_4 не заперечував того факту, що зустрічався з іншими підозрюваними та ОСОБА_8 з питання надання допомоги останньому в отриманні можливості встановити МАФи на території м. Запоріжжя. При цьому роль самого ОСОБА_4 полягала в тому, що він мав надати ОСОБА_8 фактично лише консультаційні послуги щодо надання інформації, в яких саме місцях можуть бути встановлені МАФи. Сам ОСОБА_4 не міг і не мав наміру використовувати свої службові повноваження, оскільки він за посадою не має відношення до оформлення паспортів прив`язки до місцевості МАФів та (або) внесення змін до таких паспортів. Відповідні повноваження належать посадовим особам Департаменту архітектури та містобудування виконавчого комітету ЗМР, куди ОСОБА_8 і мав звернутись у встановленому порядку. ОСОБА_4 лише прийняв пропозицію щодо надання ОСОБА_8 допомоги у збиранні та попередньому аналізі інформації про те, які саме місця, на які раніше (до введення воєнного стану) вже були видані паспорти прив`язки МАФів, і які не використовуються власниками і можуть бути придбані з подальшим внесенням змін до відповідних паспортів прив`язки. Для цього ОСОБА_4 у вільний від роботи час відбирав на веб-ресурсі OLX оголошення про продаж МАФів з вже виданими паспортами прив`язки, які могли становити комерційний інтерес для ОСОБА_11 , зв`язувався з власниками цих МАФів з питання обговорення умов купівлі-продажу, після чого зустрівся з ОСОБА_11 та обговорив з ними вартість своїх послуг. Відтак, ОСОБА_4 вважав, що надає фактично рієлторські послуги у вільний від роботи час, своїх службових повноважень не використовував і не міг використати, і тому не згоден з підозрою.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_12 , проти задоволення клопотання заперечував, також посилаючись на необґрунтованість підозри, посилаючись на наведені ОСОБА_4 факти, оскільки ОСОБА_4 за своєю посадою жодним чином не міг бути причетним до прийняття владних рішень у процедурі переоформлення на ім`я ОСОБА_8 паспортів прив`язки МАФів, що виключає в діях шкоди склад злочину, передбаченого ст. 368 КК України.
Також захисник посилався на те, що навіть у разі визнання підозри обґрунтованою відсутні підстави для взяття ОСОБА_4 під варту, оскільки підозрюваний раніше до відповідальності не притягався, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, є батьком двох неповнолітніх дітей, з яких одна дитина народилась в день розгляду клопотання про запобіжний захід. Крім того, ОСОБА_4 є цінним спеціалістом у сфері архітектури і містобудування, постійно і на громадських засадах залучається до робіт з усунення наслідків обстрілів м. Запоріжжя, в тому числі із застосуванням складної техніки. На думку сторони захисту, це вказує на відсутність підстав навіть для припущення того, що ОСОБА_4 може почати переховуватись від досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню чи впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (вони навіть невідомі ОСОБА_4 ).
Стан здоров`я ОСОБА_4 , який не є задовільним, теж є фактором, що вказує на неможливість взяття його під варту.
Крім того, захисник підкреслив, що ОСОБА_4 користується авторитетом і повагою у системі місцевого самоврядування, що підтверджується тим, що чотири особи висловили бажання і готовність взяти підозрюваного на поруки.
В судовому засіданні була заслухана думка таких осіб, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (депутатів Запорізької міської ради), ОСОБА_15 (директора КП «ЗМІА» ЗМР) та ОСОБА_16 (голови Запорізького осередку Спілки ветеранів війни в Афганістані), які позитивно охарактеризували ОСОБА_4 і висловили прохання передати його їм на поруки, оскільки вони мають для ОСОБА_4 авторитет, необхідний і достатній для впливу на його поведінку і запобігання порушенню ним своїх процесуальних обов`язків.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, і самим підозрюваним не оспорюється.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
На підтвердження обґрунтованості підозри сторона обвинувачення надала частину доказів, зібраних в ході досудового розслідування, а саме:
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 11.04.2025, згідно до якого зафіксовано, що в лютому 2025 року свідок звернувся до Департаменту архітектури та містобудування ЗМР де залишив свій номер телефону для отримання інформації про розміщення МАФів у місті Запоріжжя. Наступного дня зі свідком зв?язався ОСОБА_9 та повідомив що може посприяти встановленню МАФів у місті Запоріжжя за грошову винагороду у сумі 2000-3000 доларів США за один МАФ. Крім того ОСОБА_9 познайомив свідка з ОСОБА_10 , який мав сприяти скорішому вирішенню питання про встановлення МАФів;
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2025, згідно до якого 25.04.2025 свідок зустрівся з ОСОБА_10 який повідомив ціни на МАФи, які зацікавили свідка, а також пояснив, що для оформлення МАФів свідку необхідно поспілкуватись з іншою особою ( ОСОБА_17 ) та заплатити за його «послуги» 3-5 відсотків від вартості МАФу а також оплатити ОСОБА_10 його «комісійні»;
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.04.2025, згідно до якого 28.04.2025 свідок зустрівся з ОСОБА_10 який в свою чергу познайомив свідка з ОСОБА_17 , який буде займатись розміщенням МАФів. Того ж дня ввечері свідку зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що необхідно сплатити завдаток за розміщення МАФів у сумі 20 000 доларів США.
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 30.04.2025, згідно до якого 30.04.2025 свідок зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 який повідомив що загальна вартість «послуг» з оформлення документів щодо отримання дозволу на встановлення МАФів складає 5500 доларів США. Після сплати авансу у сумі 1000 доларів США свідок отримає копію паспорту прив?язки, оформленого на поточного власника МАФу, а у подальшому, приблизно за тиждень паспорти прив?язки будуть оформленні на свідка та має бути плачена остаточна сума;
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.05.2025.
-протокол затримання підозрюваного ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України від 05.05.2025 в ході якого проведено особистий обшук підозрюваного та вилучено грошові кошти, які останній отримав в якості неправомірної вигоди;
-протокол видачі заздалегідь ідентифікованих засобів свідку ОСОБА_8 від 30.04.2025;
-протоколом видачі заздалегідь ідентифікованих засобів свідку ОСОБА_8 від 05.05.2025.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена йому підозра є обґрунтованою (не є явно необґрунтованою) на час розгляду клопотання щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Зокрема, слідчий суддя виходить з того, що паспорти прив`язки МАФів до місцевості, щодо яких між учасниками подій йшли «переговори», в одному з примірників зберігаються в КП «Градпроект», про що зазначив сам ОСОБА_4 . З цього випливає, що ОСОБА_4 в силу свого службового становища мав доступ до будь-яких паспортів прив`язки, і частина з них була вилучена під час обшуку проведеного у зв`язку із затриманням підозрюваних. Самий факт того, що ОСОБА_4 , отримавши пропозицію щодо надання «допомоги» ОСОБА_8 у придбанні права на розміщення МАФів, не самоусунувся від цього, не роз`яснив ОСОБА_8 те, що він може просто купити вже існуюче місце з оформленим паспортом прив`язки і звернутись у встановленому порядку за внесенням змін до такого паспорту, а навпаки, разом з іншими співучасниками намагався переконати ОСОБА_8 у тому, що без його платної допомоги той не досягне бажаного результату, - вказує на те, що станом на час розгляду клопотання не можна виключати, що ОСОБА_4 міг використовувати своє службове становище при вчиненні інкримінованого йому діяння.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що окремі вказані у клопотанні ризики існують і мають високу ступінь вірогідності, що є підставою для взяття підозрюваного під варту.
Щодо ризиків переховування від досудового розслідування та суду та вчинення нового кримінального правопорушення.
Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, що тягне покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
У зв`язку з цим слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, офіційно працевлаштований, є висококваліфікованим працівником з вищою освітою, має міцні соціальні зв`язки та офіційний дохід, є батьком двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи.
Будь-яких відомостей щодо причетності ОСОБА_4 до інших протиправних діянь сторона обвинувачення не надала.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку що вказані ризики не мають такого ступеня вірогідності, що були б самодостатні для взяття підозрюваного під варту.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків та іншого перешкоджання досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків, підозрюваний знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Крім того, не виключено, що ще не всі свідки допитані, а також що підозрюваний може бути знайомий із свідками, які ще не допитані, і вплинути на їх показання.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо того, що підозрюваний, як посадова особа комунального підприємства, вочевидь має широко коло впливових знайомств і зв`язків у системі органів місцевого самоврядування м. Запоріжжя, що з високим ступенем вірогідності вказує на те, що такі зв`язки можуть бути використані ним для перешкоджання досудовому розслідуванню.
У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за неможливе передання підозрюваного на поруки особам, які також мають безпосереднє відношення до діяльності органів місцевого самоврядування м. Запоріжжя, і в цьому сенсі можуть мати спільні з підозрюваним інтереси, що в цілому не викликає довіру, необхідну для застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки.
Крім того, доступ до службової документації, пов`язаної з діяльністю КП «Градпроект», утворює ризик вчинення підозрюваним дій, спрямованих на приховування чи спотворення відповідних письмових та речових доказів.
При цьому на початковій стадії досудового розслідування підозрюваний має бути максимально усунутий від можливості перешкоджати збиранню доказів.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання або домашній арешт, свідчить той факт, що вказані заходи не здатні забезпечити ізоляцію підозрюваного в тій мірі, яка була б достатньою для запобігання вказаним вище ризикам.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п.3 ч.1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Слідчому судді не було надано доказів того, що стан здоров`я підозрюваного є несумісним з перебуванням в умовах місць попереднього ув`язнення.
Разом з цим, беручи до уваги характер та ступінь суспільно небезпечності інкримінованого підозрюваному діяння, відомості про його особу та спосіб життя, слідчий суддя виходить з того, що визначення розміру застави як умови звільнення з-під варти на рівні однієї тисячі прожиткових мінімумів, про яке просить слідчий, поклало б на підозрюваного надмірний тягар і знівелювало б процесуальний сенс застосування ч. 3 ст. 183 КПК України.
Доказів на підтвердження існування виключних обставин, що могли б бути підставою для визначення розміру застави у розміру більшому, ніж безпосередньо передбачено законом, сторона обвинувачення не надала.
З урахуванням наданих підозрюваним відомостей про рівень доходів його сім`ї, слідчий суддя вважає необхідним і достатнім визначення розміру застави на рівні п`ятдесяти прожиткових мінімумів.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, з правом звільнення під заставу.
Строк дії цієї ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 16 год. 55 хв. 05.05.2025 до 16 год. 55 хв. 03.07.2025.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) перебування;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , роз`яснити підозрюваному чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали..

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 15 хв. 09.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1