ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2423/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/629/624/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/558/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000475 від 07 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2025 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Встановлено строк тримання під вартою на 60 днів, до 14:40 год. 05.06.2025 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В задоволення клопотання підозрюваного та його захисника відмовлено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обовязків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, з огляду на те, що суддею не наведено конкретних мотивів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_8 не здійснював спроб переховування, до приїзду поліції перебував на місці події.

Наміру знищити або спотворити докази у справі підозрюваний не має, оскільки всі необхідні докази перебувають на відповідальному зберіганні в Лозівському РВП, та останній не має доступу до них.

Ризик впливу на свідків чи потерпілих абсолютно відсутній, з огляду на те, що потерпілим у справі є ОСОБА_9 який помер, а єдиним прямим свідком є ОСОБА_10 , який в процесі свого допиту не повідомляв про факти впливу або тиску з боку ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_8 є раніше не судимим, а отже ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, виключається.

За вказаних обставин, захисник вважає. що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри, захисник зазначає, що підозра ґрунтується лише на показаннях слідка ОСОБА_10 , який на момент смерті потерпілого, також був на місці події, контактував з потерпілим в останні години його життя, та на одязі якого, також залишені сліди крові потерпілого.

Тобто, ОСОБА_10 орган досудового розслідування також мав перевірити на предмет причетності до подій, які інкримінуються ОСОБА_8 .

Однак, до теперішнього часу орган досудового розслідування вдається до упередженого розслідування, ігноруючи принцип належної правової процедури та вдаючись до бездіяльності в межах перевірки причетності інших осіб до скоєння злочину.

Крім того, сам ОСОБА_8 при його допиті вказав про обставини неприязних відносин та сутички, що мала місце між ОСОБА_10 та потерпілим, напередодні смерті останнього. Вказані обставини органом досудового розслідування свідомо ігноруються та не перевіряються.

За таких обставин, на думку захисника, повідомлена ОСОБА_8 підозра є результатом спрощеного, упередженого та необ`єктивного розслідування, яка не може враховуватися як достатня підстава для обрання у відношенні ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу на неврахування слідчим суддею особи підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, в період воєнного стану проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та є колишнім військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, здійснює догляд за своєю непрацездатною матір`ю ОСОБА_11 , яка є інвалідом І групи по зору.

Захисник вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , буде достатнім стримуючим засобом щодо виконання ним своїх обов`язків, сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження і не становитиме надмірного втручання у права і свободи підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, яка підтримав апеляційну скаргу та просилила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів провадження, ВС Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000475 від 07.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

07.04.2025 о 14:40 год. ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України.

08.04.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, частиною 2 статті 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерті потерпілого.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому, з врахуванням вимог частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу застави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, підлягає з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України органом досудового розслідування не доведені, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження, спростовуються матеріалами провадження та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний критично оцінює доводи сторони захисту щодо недоведеності наявності ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання та на його утриманні перебуває мати яка є інвалідом І-групи, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває їх.

Апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини кримінального провадження та ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_8 з часу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, не надав йому допомоги та не повідомив у відповідні служби.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на свідка, який є знайомим ОСОБА_8 , враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Також суд апеляційної інстанцій не виключає можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, передбачених пунктами 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду, з огляду на ті обставини, що підозрюваний зі слідством не співпрацює, від дачі показань відмовляється.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, колегія суддів зазначає наступне.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків, відсутність судимостей, догляд за непрацездатною матір`ю, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання наявним ризикам.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422, 424 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: