ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/6891/22 Номер провадження 11-кп/814/1016/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ

Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2022 року за №0000357, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.307 КК України - на 4 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.307 КК України - на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

ч.3 ст. 307 КК України - на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

ч.1 ст.309 КК України - на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили та в цей строк зараховано на підставі:

ч.7 ст.72 КК України - строк перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом з 30 вересня до 29 грудня 2022 року з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту за 1 день позбавлення волі;

ч.5 ст. 72 КК України - строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 27 березня 2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Вирішено питання щодо спеціальної конфіскації, арешту майна, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення ним кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод №1

У період часу до 29 вересня 2022 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, незаконно, з метою подальшого збуту, за невстановлених обставин придбав психотропну речовину - амфетамін, загальною масою 0, 0635 г, і затим на час підшукування покупців, досягнення домовленості щодо ціни та інших умов її продажу зберігав при собі та в гаражному приміщенні домогосподарства по АДРЕСА_1 вказану психотропну речовину, завчасно розфасовану в полімерні пакети, до її вилучення 29 вересня 2022 року в ході обшуку за названою адресою.

Епізод №2

У період часу до 10 вересня 2022 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, незаконно, з метою подальшого збуту, за невстановлених обставин придбав наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 5, 594 г, і далі на час підшукування покупців, досягнення домовленості щодо ціни та інших умов його продажу зберігав при собі та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 зазначений наркотичний засіб.

10 вересня 2022 року приблизно о 12 годині 39 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. №3-А по вул. Старий Поділ у м. Полтава, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, незаконно збув за 400 гривень залегендованій особі наркотичний засіб - канабіс, у двох прозорих полімерних пакетах, загальною масою 5, 594 г.

Епізод №3

У період часу до 29 вересня 2022 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, повторно, незаконно, з метою подальшого збуту, за невстановлених обставин придбав наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 11, 796 г, і в подальшому на час підшукування покупців, досягнення домовленості щодо ціни та інших умов його продажу зберігав при собі та за місцем свого проживання за згаданою вище адресою цей наркотичний засіб.

29 вересня 2022 року приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи біля гаража по пров. Комунальному, 3 у м. Полтава, діючи з прямим умислом і з метою отримання грошової вигоди, повторно, незаконно збув за 600 гривень залегендованій особі наркотичний засіб - канабіс, у трьох прозорих полімерних пакетах, загальною масою 11, 796 г.

Епізод №4

Навесні 2022 року ОСОБА_8 на території домоволодіння за наведеним вище місцем свого проживання умисно незаконно посіяв насіння рослин коноплі невстановленої кількості, завчасно придбавши це насіння для його подальшого вирощування з метою незаконного збуту наркотичного засобу - канабісу, а іншу частину насіння конопель залишив на зберігання для посіву в інший час.

Затим після проростання посіяних рослин конопель ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, упродовж весни-літа 2022 року здійснював догляд, культивацію та полив, знищував навколо конопель бур`яни з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто здійснив незаконне вирощування рослин конопель невстановленої кількості.

По мірі дозрівання незаконно вирощувані дозрілі рослини конопель ОСОБА_8 зривав і переносив у гаражне приміщення, яке перебував у його постійному користуванні, по АДРЕСА_1 для організації висушування шляхом розвішування та розкладання стебел у гаражі. У подальшому виготовленні наркотичного засобу - канабісу, після висушування рослин коноплі, ОСОБА_8 використовував металеві подрібнювач і сито, які зберігав у вказаному вище гаражі, після чого пересипав і зберігав у різних місцях та ємностях у приміщенні гаража. При наявності домовленості про кількість і вартість підготовлений до незаконного збуту наркотичний засіб - канабіс, за допомогою ваг і прозорих полімерних пакетів, що зберігалися в гаражі за названою вище адресою, зважувався і пакувався ОСОБА_8 , тим самим, був готовим до незаконного збуту.

29 вересня 2022 року в ході обшуку домогосподарства за згаданою вище адресою проживання ОСОБА_8 було вилучено наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 4 526 г, що є особливо великим розміром, який ОСОБА_8 незаконно виготовив та зберігав із метою збуту.

Епізод №5

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 30 вересня до 11 грудня 2022 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом із використанням електронного засобу контролю за названою вище адресою свого проживання, незаконно, без мети збуту придбав наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 199, 087 г, для власного вживання та зберігав його прихованим у різних місцях гаражного приміщення за наведеною вище адресою свого проживання до 11 грудня 2022 року 19 години 35 хвилин.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2024 року, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ч.2 ст.307, ч.3 ст.309 КК України, виключити з вироку посилання на наявність епізоду кримінально-протиправних дій №5 і зменшити ОСОБА_8 покарання. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд допустив неправильне тлумачення обставин провадження, неправильно кваліфікував дії обвинуваченого та призначив йому надмірно суворе покарання, не врахувавши те, що: за епізодами збуту ОСОБА_8 наркотичного засобу мала місце провокація кримінального правопорушення з боку правоохоронних органів; інкриміновані обвинуваченому епізоди №№1, 2, 3 були штучно розділені з одного епізоду з метою створення уявлення про систематичну злочинну діяльність ОСОБА_8 , але без будь-яких доказів, які би підтверджували обставини купівлі наркотичного засобу та наміру незаконного збагачення, дії обвинуваченого за названими епізодами мали бути кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України й додаткової кваліфікації за ч.1 ст.307 КК України не потребують, а сама подія охоплювалась єдиним умислом ОСОБА_8 - допомогти позбутися головної болі залегендованій особі, яка до нього звернулась із проханням допомогти в отриманні та вживанні наркотичного засобу; відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо діяльності обвинуваченого були внесені в серпні 2022 року, тобто задовго до зафіксованих подій, та будь-яких підстав для реєстрації цих відомостей, окрім посилання на рапорт працівника правоохоронного органу, надано не було; дії ОСОБА_8 не підлягають кваліфікації за ч.3 ст.307 КК України по епізоду №4, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність у нього умислу на зберігання наркотичної сировини з метою збуту; кущі конопель росли не на садибі обвинуваченого, а на сусідній грядці, та ним не вирощувались, при цьому, кількість кущів, які були зірвані ОСОБА_8 як наркозалежною особою для власних потреб і вживання, потім перенесені в гараж, є штучно завищеною, оскільки обрахунок рослин здійснювався не за стовбуром, а за гілками як окремими рослинами; вказівка сторони обвинувачення на здійснення обвинуваченим поливу конопель, знищення навколо них бур`янів із метою доведення їх до стадії дозрівання не підтверджена; протоколів щодо порушення ОСОБА_8 правил носіння електронного засобу контролю не встановлено й знаходження канабісу в гаражі не утворює доказову базу за епізодом №5, так як охоплюється епізодом №4, через це епізод №5 підлягає виключенню; ОСОБА_8 не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, хворіє, має: тісні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, яка тяжко хворіє та потребує догляду, фактично визнав свою винуватість (визнав факти реалізації ним речовини залегендованій особі, зберігання ним наркотичного засобу з метою власного вживання), об`єктивно, повно й детально розповів про вчинену ним кримінально протиправну діяльність і саме з його показань були встановлені обставини провадження.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи сторони захисту та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не було доведено інкриміновані ОСОБА_8 обставини вчинення ним кримінально протиправної діяльності та місцевим судом надано неправильну правову оцінку діям обвинуваченого за епізодами №№1-4 позбавлені підстав.

Натомість, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень і необхідності кваліфікації його дій за: ч.1 ст.307 КК України - як незаконні придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини (по епізоду №1), незаконні придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу (по епізоду №2); ч.2 ст.307 КК України - як незаконні придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу повторно (по епізоду №3); ч.3 ст.307 КК України - як незаконні виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу в особливо великих розмірах, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 (залегендованої особи), який підтвердив те, що навесні 2022 року в ході знайомства ОСОБА_8 повідомив, що може дістати будь-які наркотики у м. Полтава. Восени цього року обвинувачений неодноразово телефонував йому, зазначаючи, що в нього виросли рослини наркотичного засобу й пропонуючи йому ( ОСОБА_9 ) придбати в нього канабіс по 200 гривень за коробку. Затим у ході двох оперативних закупок ОСОБА_8 збув йому наркотичний засіб, а саме першого разу - 2 упаковки канабісу по 200 гривень за кожну, другого разу - 3 пакети канабісу по 200 гривень за один пакет. Кожного разу обвинувачений телефонував йому, визначав ціни і призначав зустрічі для продажу. Він зустрічався зі ОСОБА_8 5-6 разів, у тому числі у його гаражі, де знаходилися пристрої для куріння канабісу. З їх розмови йому стало відомо, що обвинувачений самостійно вирощував, а потім збував наркотичні засоби, в нього були наявні сита для просушки канабісу.

Показання свідка ОСОБА_9 за своїм змістом об`єктивно відповідають змісту протоколу за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 12 серпня 2022 року з додатком №103/149 н/т, якими зафіксовано те, що ОСОБА_8 у ході спілкування з ОСОБА_9 повідомляв відомості щодо обставин збуту, ціни та видів наявних наркотичного засобу й психотропної речовини, які ОСОБА_9 може придбати за грошові кошти, те що за місцем його (обвинуваченого) проживання наявні молоді рослини наркотичного засобу. При цьому, зі змісту розмови не встановлено тверджень про те, що ОСОБА_9 бажав придбати наркотичний засіб чи психотропну речовину з метою лікування головного болю, на що посилався обвинувачений у своїх доводах, і це вказує на їх неспроможність (т.3 а.п.22-27).

Наведені вище докази підтверджуються і даними протоколів про результати проведення НРСД у вигляді контролю за вчиненням злочину, аудіо-, відеоконтролю особи, огляду й помітки грошових коштів, огляду покупця та вручення грошових коштів, добровільної видачі від 10 вересня 2022 року з додатками, відповідно до яких було здійснено огляд і копіювання заздалегідь ідентифікованих грошових коштів на загальну суму 400 гривень, а саме: 1 купюру номіналом 200 гривень (серії ХЄ 6559040), 1 купюру номіналом 100 гривень (серії УЦ 2161787), 2 купюри номіналом по 50 гривень (серій ВХ 8786430 та ФД 4431508) , оглянуто закупну особу ОСОБА_9 і вручено йому ці кошти для здійснення оперативної закупки в ОСОБА_8 10 вересня 2022 року приблизно о 12 годині 39 хвилини ОСОБА_8 у попередньо узгодженому з ОСОБА_9 місці по вул. Панянка, 65-А в м. Полтава збув останньому за вказані вище грошові кошти в сумі 400 гривень два зіп-пакети з наркотичним засобом - канабісом у сухому та подрібненому стані, поміщені в пачку з-під сигарет. При цьому, обвинувачений зазначив ОСОБА_9 про можливість і подальшого придбання в нього наркотичного засобу. Після повернення із зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_9 приблизно о 12 годині 44 хвилини добровільно видав поліції придбаний у ОСОБА_8 наркотичний засіб (т.3 а.п.57-69, 81).

Придбана ж 10 вересня 2022 року ОСОБА_9 у обвинуваченого речовина рослинного походження зеленого кольору, поміщена 2 полімерні пакети, є наркотичним засобом - канабісом, загальною масою у висушеному стані 5, 594 г, що підтверджується висновком експертизи №СЕ19/117-22/12905-НЗПРАП від 22 вересня 2022 року з додатком (т.4 а.п.33-37).

Також 29 вересня 2022 року було оглянуто, скопійовано та помічено люмінесцентним порошком жовто-зеленого кольору заздалегідь ідентифіковані грошові кошти на загальну суму 600 гривень, а саме: 2 купюри номіналом по 200 гривень (серій ЄЖ 9594149, УЛ8743655), 4 купюри номіналом по 50 гривень (серій СТ 0158250, ФГ 9776619, ТЗ 8659326, УБ 8827896), виготовлено контрольний зразок із нанесенням на нього названого вище люмінесцентного порошка, оглянуто закупну особу ОСОБА_9 і вручено йому ці кошти для здійснення оперативної закупки в ОСОБА_8 29 вересня 2022 року приблизно об 11 годині 19 хвилин обвинувачений у заздалегідь обумовленому з ОСОБА_9 місці по вул. Панянка, 65-А у м. Полтава збув останньому за вказані вище грошові кошти в сумі 600 гривень три прозорих зіп-пакети з наркотичним засобом - канабісом. Після повернення із зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_9 приблизно об 11 годині 31 хвилині добровільно видав поліції придбаний у ОСОБА_8 наркотичний засіб, що підтверджується даними протоколів про результати проведення НРСД у вигляді контролю за вчиненням злочину, аудіо-відеоконтролю особи, огляду й помітки грошових коштів, огляду покупця та вручення грошових коштів, добровільної видачі від 29 вересня 2022 року з додатками (т.3 а.п.57-59, 63-69, 79-81).

До того ж, відповідно до матеріалів НСРД під час обох оперативних закупок жодним чином не йшлося про наявність у ОСОБА_9 головного болю, що спростовує твердження обвинуваченого про протилежне в цій частині.

За змістом висновку експертизи №СЕ-19/117-22/13794-НЗПРАП від 14 жовтня 2022 року з додатком придбана 29 вересня 2022 року ОСОБА_9 у ОСОБА_8 речовина рослинного походження зеленого кольору, поміщена в три прозорі полімерні пакети, є наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 4, 125 г, 3, 968 г та 3, 703 г, тобто загальною масою 11, 796 г (т.4 а.п.43-48).

Факт отримання ОСОБА_8 грошових коштів від ОСОБА_9 за збут останньому наркотичного засобу підтверджується і протоколом особистого обшуку ОСОБА_8 у ході затримання від 29 вересня 2022 року з додатками, за змістом якого цього дня в період часу з 14 години 22 хвилини до 14 години 49 хвилин у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено зокрема, грошову купюру номіналом 200 гривень серії УЛ 8743655, тобто заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які йому передав ОСОБА_9 за придбання наркотичного засобу (т.2 а.п.45-47) та висновком експертизи СЕ-19/117-22/14401-ФХД від 25 листопада 2022 року з додатком про те, що на поверхнях змивів із долонь ОСОБА_8 (здійснених 29 вересня 2022 року), куртки й сумки обвинуваченого (вилучених у ході обшуку за місцем його проживання 29 вересня 2022 року), грошовій купюрі номіналом 200 гривень серії УЛ 8743655, встановлена наявність нашарувань спеціальної хімічної речовини. Спеціальна хімічна речовина, виявлена на грошових купюрах, змивах із долонь обвинуваченого та зразок спеціальної хімічної речовини, за допомогою якої було проведено помітку грошових коштів для здійснення 29 вересня 2022 року оперативної закупки, співпадають між собою за своїми фізико-хімічними властивостями та мають спільну родову належність (т.4 а.п.138-148).

Тому викладена вище сукупність доказів безумовно спростовує показання свідка ОСОБА_10 (матері ОСОБА_8 ) про те, що обвинувачений не займався продажем наркотичного засобу.

Також відповідно до вказаного вище протоколу з додатком у ході особистого обшуку ОСОБА_8 вилучено, зокрема, мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, частину картону з написом «АМФ - 0, 25 10 шт.» (т.2 а.п.45-47).

Зазначена вище речовина, вилучена в обвинуваченого, містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою 0, 006 г, що підтверджується висновком експертизи СЕ-19/117-22/13798-НЗПРАП від 16 листопада 2022 року (т.4 а.п.120-123).

Водночас у згаданому вище мобільному телефоні обвинуваченого встановлено наявність фотознімків ОСОБА_8 із рослинами наркотичного засобу зеленого кольору, листування обвинуваченого про здійснення ним збуту наркотичних засобів із урахуванням прийнятих у відповідному середовищі особливостей термінології між споживачами й реалізаторами наркотичних засобів і вироблених способів конспірації, що зафіксовано в протоколі огляду від 04 листопада 2022 року з додатками (т.2 а.п.102-106).

За змістом же протоколів за результатами здійснення негласних оперативно-технічних заходів у вигляді: візуального спостереження за особою від 28 липня 2022 року, встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 07 вересня 2022 року з додатками, протоколу про результати проведення НРСД у вигляді встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 15 жовтня 2022 року підтверджено адресу постійного місця проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 (т.3 а.п.14-21, 33-34, т.3 а.п.84).

Викладені вище докази щодо кримінально протиправної діяльності ОСОБА_8 узгоджуються і з даними протоколу обшуку від 29 вересня 2022 року з додатком, у ході якого в обвинуваченого за місцем його проживання по АДРЕСА_1 в присутності останнього було виявлено та вилучено в: приміщенні квартири - зерна; в гаражному приміщенні, розташованому на території домоволодіння за вказаною вище адресою - 47; 30; 234 (загалом 311) фрагментів рослин зеленого кольору без корневища, металеве сито, 5 жовтих згортків із речовиною та зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, 72 зіп-пакети, ваги й металевий подрібнювач. Також окремо під час указаної слідчої дії вилучено речовину зеленого кольору, в тому числі в подрібненому стані (т.2 а.п.53-61).

При цьому, свідок ОСОБА_10 (мати ОСОБА_8 ) підтвердила те, що ОСОБА_8 часто перебував у вказаному вище гаражі за місцем їх проживання.

Згідно з висновками експертиз №СЕ/117-22/13482-НЗПРАП від 27 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13480-НЗПРАП від 03 листопада 2022 року, №СЕ19/117-22/13481-НЗПРАП від 02 листопада 2022 року, №СЕ-19/117-22/13796-НЗПРАП від 17 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13791-НЗПРАП від 14 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13801-НЗПРАП від 11 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13803-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13797-НЗПРАП від 14 жовтня 2022 року, №СЕ-19/117-22/13802-НЗПРАП від 13 жовтня 2022 року з додатками вилучені в ході названої вище слідчої дії речовини рослинного походження зеленого кольору, певні частини речовин рослинного походження зеленого кольору, зокрема, з насінням є наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 843, 416 г, 828, 287 г, 2 124, 88 г, 46, 690 г, 27,7 г, 230, 7 г, 220, 9 г, 34, 883 г, 152, 1 г (т.4 а.п.6-9, 15-18, 24-27, 66-69, 75-78, 84-88, 93-96, 102-105, 111-114). Відповідно до висновку експертизи №СЕ-19/117-22/13800-НЗПРАП від 14 жовтня 2022 року з додатком вилучене в ОСОБА_8 за місцем проживання насіння зелено-сіро-коричневого кольору є дозрілим насінням коноплі (т.4 а.п.129-131).

Вилучені ж у обвинуваченого в ході обшуку за місцем його проживання порошкоподібні речовини, розфасовані в полімерні пакети, містять психотропну речовину - амфетамін, масою 0, 0434 г та 0, 0141 г, що встановлено у висновку експертизи №СЕ-19/117-22/13799-НЗПРАП від 28 листопада 2022 року (т.4 а.п.54- 60).

Посилання ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що психотропна речовина йому не належить і була підкинута не знайшли свого підтвердження та спростовуються даними протоколів його особистого обшуку та обшуку за місцем його проживання по АДРЕСА_1 від 29 вересня 2022 року з технічними носіями інформації, що містять відеозаписи перебігу цих слідчих дій, у ході яких у обвинуваченого безпосередньо при собі та в гаражі за місцем його проживання було вилучено зіп-пакети й згортки з амфетаміном. Зміст протоколів особистого обшуку ОСОБА_8 , обшуку за місцем його проживання та правильність відображених у них даних підтверджено підписами двох понятих, обвинуваченого та його захисника без будь-яких доповнень і зауважень (т.2 а.п.45-47, 53-61). Жодним підстав стверджувати про те, що психотропна речовина в зазначених вище місцях (безпосередньо при обвинуваченому та в його гаражі, де він на постіній основі перебував) опинились поза волею ОСОБА_8 матеріали справи не містять.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №452 від 29 листопада 2022 року ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає та не стаждав на час вчинення злочинних дій, не має і не мав у ході вчинення злочинних дій ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме синдрому залежності внаслідок комбінованого вживання декількох наркотичних засобів. Наявний у нього синдром залежності внаслідок комбінованого вживання декількох наркотичних засобів не позбавляє та не позбавляв його під час вчинення злочинної діяльності можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 під дію ч.ч.2 ч.3 ст.19, ст.20 КК України не підпадає, примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.п.151-158).

Отже, зазначені вище докази (показання свідка ОСОБА_9 , докази за результатами здійснення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, негласних оперативно-розшукових заходів, висновки експертиз узгоджуються між собою та підтверджують зміст одного, через це об`єктивних підстав не довіряти вказаним доказам немає та місцевий суд правильно поклав їх до доказової бази при ухваленні вироку. Також частково їм відповідають і показання свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Разом з цим, доводи захисника про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення є неспроможними.

За приписами ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Отже, початок досудового розслідування пов`язується з надходженням або самостійним виявленням слідчим, прокурором із будь-якого джерела інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставою внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей є наявність у них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які в своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Так, у результаті здійснення в межах оперативно-розшукової справи №1-т/22 від 10 червня 2022 року негласних оперативно-розшукових заходів у вигляді: аудіо-, відеоконтролю особи, візуального спостереження за особою та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, було отримано об`єктивні фактичні дані, які дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які у своїй сукупності вказували на ознаки вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України, зокрема, незаконного збуту наркотичного засобу й психотропної речовини, що зафіксовано у відповідних протоколах про результати здійснення вказаних вище негласних заходів із додатками (т.3 а.п.14-29, 33-34).

Про отримані дані щодо здійснення ОСОБА_8 незаконного збуту наркотичного засобу - канабісу, працівник поліції склав рапорт від 22 серпня 2022 року (а.п.6). Ці дані потребували їх подальшої перевірки й були обгрунтованою підставою для початку досудового розслідування.

Відповідно 23 серпня 2022 року після отримання вказаного вище рапорта на підставі матеріалів правоохоронного органу першочергово до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні було внесено відомості за №0000357, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (оскільки на час внесення названих відомостей канабім було віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів і такий предмет злочину відповідав диспозиції ч.2 ст.307 КК України).

За таких обставин, порушення вимог ст.214 КПК України є відсутніми.

З огляду на специфіку розслідування кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, прийнятих у відповідному середовищі особливостей взаємовідносин між споживачами й реалізаторами наркотичних засобів, психотропних речовин і вироблених способів конспірації, особливості й обсяг вчинення ОСОБА_8 злочинної діяльності, все це вимагало від сторони обвинувачення максимально віддалено спостерігати за тим, чи підтвердиться розслідувана інформація, і тривалість досудового розслідування була пропорційною вказаним факторам та не порушувала права ОСОБА_8 , оскільки здійснювалась з дотриманням визначених у КПК України та рішеннях про санкціонування НСРД строків. Також колегією суддів не встановлено факту невиправдано тривалого зволікання здійснення досудового слідства. При цьому, тактика і методи проведення досудового розслідування правоохоронними органами належать до їх дискреційних повноважень.

Водночас сам ОСОБА_8 у суді першої та апеляційної інстанцій підтвердив те, що він 10 й 29 вересня 2022 року продав ОСОБА_9 наркотичний засіб - канабіс, поміщений першого разу в 2 пакети, другого разу - в 3 пакети.

Разом з тим, твердження сторони захисту й свідка ОСОБА_10 (матері обвинуваченого) про те, що за епізодами збуту ОСОБА_8 наркотичного засобу мала місце провокація кримінального правопорушення з боку правоохоронних органів є неспроможними.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).

За результатами проведеного у справі аналізу доказів убачається відсутність провокування ОСОБА_8 до вчинення злочинних дій, оскільки поліцейські та ОСОБА_9 діяли в пасивний спосіб, не підбурювали обвинуваченого на вчинення злочину. До вчинених епізодів збуту, зафіксованих у цьому провадженні, ОСОБА_8 при знайомстві запевнив ОСОБА_9 , що може дістати будь-які наркотики у м. Полтава, активно повідомляв відомості щодо обставин збуту, ціни та видів наявних наркотичного засобу й психотропної речовини, які ОСОБА_9 може придбати за грошові кошти, те що за місцем його (обвинуваченого) проживання наявні молоді рослини наркотичного засобу, самостійно (з власної ініціативи) неодноразово телефонував ОСОБА_9 і пропонував придбати в нього канабіс, визначав ціну наркотичного засобу й призначав місце зустірічі. Так, збут наркотичного засобу ОСОБА_8 обидва рази (10 та 29 вересня 2022 року) відбувався в заздалегідь визначеному місці (не за місцем проживання обвинуваченого), що вказує на те, що він самостійно та цілеспрямовано туди прибував для реалізації за грошові кошти наркотичного засобу. ОСОБА_8 вільно, рішуче (без будь-яких вагань) відразу як прибував ОСОБА_9 збував останньому за грошові кошти наркотичний засіб за відсутності жодного впливу на обвинуваченого (умовлянь, повторних пропозицій, фізичного чи психологічного тиску), до того ж, зазначав ОСОБА_9 про можливість і подальшого придбання в нього наркотичного засобу. Упродовж двох оперативних закупок поспіль єдиними особами по збуту наркотичного засобу продовжували бути ОСОБА_8 як продавець та ОСОБА_9 як покупець, що додатково свідчить про відсутність будь-якого активного втручання правоохоронцями в їх домовленості, а факт повторного збуту лише підтвердив ведення обвинуваченим систематичної злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом канабісу. Під час оцінки поведінки учасників закупівель колегія суддів ураховує також, що домовленість між ОСОБА_9 та обвинуваченим щодо протиправних дій мала обопільний характер із застосуванням ОСОБА_11 прийнятих у відповідному середовищі особливостей взаємовідносин між споживачами й реалізаторами наркотичних засобів і вироблених способів конспірації, при цьому, дії обвинуваченого щодо збуту наркотичного засобу були ключовими, активними, ініціативними й систематичними, а тому, з огляду на все зазначене вище, немає підстав стверджувати, що вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень спровоковано та за інших обставин їх не було би вчинено обвинуваченим.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено об`єктивних даних, які би свідчили, що роль правоохоронних органів була дійсно надмірною, а роль агента - визначаючим фактором, останній був залежною/підпорядкованою правоохоронним органам особою чи діяв під їх тиском.

Що стосується аргументів сторони захисту про те, що кількість виявлених за місцем проживання ОСОБА_8 наркотичних засобів є штучно завищеною, оскільки обрахунок рослин здійснювався не за стовбуром, а за гілками як окремими рослинами, то ці аргументи є необгрунтованими, оскільки кількість наркотичного засобу - канабісу, який обвинувачений зберігав за місцем свого проживання, визначалась на підставі проведених експертиз за масою названого наркотичного засобу, а не виходячи з кількості тих чи інших частин рослин наркотичного засобу.

Із урахуванням викладених вище доказів, колегія суддів убачає допущення судом першої інстанції при викладі фактичних обставин вчинених ОСОБА_8 кримінальним правопорушень неточності, описки під час зазначення назви вулиць, де безпосередньо мав місце збут наркотичного засобу (правильною адресою є: АДРЕСА_2 ), та точної кількості канабісу, вилученого в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого (вказано загальну масу - 4 526 г, замість правильної - 4 509, 556 г), однак названа неточність, описка не впливають на те, що маса вилученої в ОСОБА_8 за місцем його проживання наркотичного засобу становить особливо великий розмір, на доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за епізодами №№1-4 і необхідність кваліфікації його дій за ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України.

Доводи ж апеляційної скарги й твердження обвинуваченого про те, що він, зберігаючи наркотичний засіб, не мав умислу на його збут позбавлені підстав.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо (абз.2 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів»).

Специфіка кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України, полягає в тому, що вона утворюється поєднанням альтернативно передбачених у диспозиції кримінально-правової норми діянь, різних за своєю правовою природою, серед яких протиправному зберіганню предметів кримінального правопорушення передує їх придбання, яке є передумовою подальших незаконних дій. Характерною рисою, що відрізняє це діяння від інших, є виникнення і наявність так званого «злочинного стану»,, оскільки протиправне діяння здійснюється безперестанно до моменту його припинення за власною волею або за втручання інших осіб, зокрема, правоохоронних органів.

Аналізуючи викладені вище докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що: особливо великий розмір небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого проживання, а саме загальною масою 4 509, 556 г, що об`єктивно перевищує потреби у власному вживанні; виготовлення обвинуваченим наркотичного засобу вказаного наркотичного засобу за місцем власного проживання; наявність у вказаному вище місці виготовлення і зберігання також психотропної речовини, розфасованої в полімерні згортки й зіп-пакети фактично в однаковому розмірі, металевого сита, подрібнювача ваг, 72 зіп-пакетів, насіння коноплі; зберігання та носіння при собі психотропної речовини - амфетаміну, виявлення в ОСОБА_8 у ході його обшуку чорного запису щодо характеристик та кількості цієї забороненої речовини; здійснення ним двох епізодів збуту наркотичного засобу - канабісу, повідомлень ОСОБА_9 про те, що в нього виросли рослини наркотичного засобу й пропозицій ОСОБА_9 придбати в нього наркотичний засіб - канабіс; зазначення обвинуваченим ОСОБА_9 відомостей щодо обставин збуту, ціни та видів наявних наркотичного засобу й психотропної речовини, які останній може придбати за грошові кошти, запевнення ОСОБА_8 після першої оперативної закупки ОСОБА_9 у безперешкодній можливості придбати наркотичний засіб і в подальшому, безперечно підтверджують те, що ОСОБА_8 незаконно придбав і зберігав психотропну речовину - амфетамін, за місцем свого проживання, а також при собі, та незаконно виготовляв, зберігав наркотичний засіб - канабіс, за місцем свого проживання саме з метою збуту цих заборонених речовин. Із урахуванням викладених вище обставин, сам факт того, що обвинувачений вживає наркотичний засіб не спростовує вчинення ним указаних вище злочинних дій із метою збуту психотропної речовини й наркотичного засобу.

За таких обставин, надана судом першої інстанції кримінально-правова оцінка діям ОСОБА_8 за епізодом №4 за ч.3 ст.307 КК України є правильною.

Посилання захисника про те, що інкриміновані обвинуваченому епізоди №№1, 2, 3 були штучно розділені з одного епізоду та дії обвинуваченого за названими епізодами мали бути кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України й додаткової кваліфікації за ч.1 ст.307 КК України не потребують, позбавлені підстав.

Кримінальний процесуальний закон та закон про кримінальну відповідальність не містять такого поняття, як «епізод» кримінально-протиправної діяльності, а в правозастосовній діяльності (за усталеними підходами) таким словом у контексті обставин конкретного кримінального провадження позначаються як діяння, які містять ознаки окремого кримінального правопорушення, так і складові етапи реалізації єдиного наміру щодо вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, які виявляються у вчиненні тотожних діянь, спрямованих на досягнення єдиної мети, що вчиняються в різні проміжки часу та за об`єктивними ознаками містять ознаки самостійних правопорушень.

Слово «епізод» в аспекті встановлення юридичних ознак у фактично вчиненому діянні не впливає на правову складову висновків суду та є словом, використання якого в контексті обставин провадження спрощує усвідомлення учасниками провадження та суспільством (з огляду на публічність і відкритість судового розгляду) кількісних складових протиправної поведінки і має сприйматися за текстом судового рішення лише в такому аспекті.

В аспекті кримінально-правової оцінки вчиненого обвинуваченим діяння та вирішення пов`язаних із цим питань про його кримінально-правові наслідки для обвинуваченого впливає зміст установленої суб`єктивної сторони, який віддзеркалює собою об`єктивні ознаки вчинених суспільно небезпечних діянь.

Статтею 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. За конструкцією та змістом склади цього злочину, в тому числі й кваліфіковані, є так званими складами з кількома альтернативними діяннями, що мають різний «предметний» зміст.

Вчинення ж кількох альтернативних діянь у різний час не утворює повторності злочинів за умови, що вони стосуються одного об`єкта злочинного впливу та охоплюються єдиним злочинним наміром особи (ст.ст.199, 263, 307 КК України).

Як убачається з доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_8 :

незаконно придбав і зберігав при собі, а також у гаражному приміщенні за місцем свого проживання (різними частинами) психотропну речовину - амфетамін, загальною масою 0, 0635 г, із метою подальшого збуту до її вилучення 29 вересня 2022 року (епізод №1);

незаконно з метою збуту придбав, зберігав і затим 10 вересня 2022 року збув ОСОБА_9 наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 5, 594 г (епізод №2);

діючи повторно, незаконно, з метою збуту придбав, зберігав і в подальшому 29 вересня 2022 року збув ОСОБА_9 наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 11, 796 г (епізод №3).

Отже, злочинні діяння за епізодами №№2, 3, які вчинені обвинуваченим зі значним розривом у часі й відокремлено одне від одного, співвідносились між собою як перший і повторний факт збуту канабісу, за якими обставини кожного епізоду збуту наркотичного засобу окремо узгоджувались ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, не були об`єднані єдиним умислом як між собою, так і з іншими діяннями обвинуваченого за епізодом №1, предметом яких була абсолютно інша заборонена речовина - психотропна речовина та які не мали наслідком здійснення збуту цієї речовини, були окремими діяннями співвідносно епізодів №№2, 3.

Тому наведені вище дії ОСОБА_8 у межах висунутого йому обвинувачення місцевим судом правильно кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України (епізоди №№1-2) та ч.2 ст.307 КК України (епізод №3).

На переконання колегії суддів, установивши необхідні фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, надавши доказам оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України. Підстави для висновку про неналежність, недопустимість чи недостовірність наданих стороною обвинувачення доказів, на підставі яких місцевим судом зроблено висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище злочинів, є відсутніми.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуваний вирок у частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України (за епізодом №5) ухвалений місцевим судом з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України в разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини й мотивів кримінального правопорушення.

У свою чергу, досудове розслідування завершується складанням обвинувального акта, яким висувається обвинувачення особі у вчиненні кримінального правопорушення. За змістом положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, має стати предметом дослідження в судовому засіданні.

Відповідно до ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, у першу чергу повинен вирішити питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винуватий обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Правильне ж відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

За таких обставин, установлення саме судом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин вчиненого, що були встановлені судом, є необхідною умовою для визнання судового рішення законним та обґрунтованим.

Проте в порушення викладених вище вимог закону суд першої інстанції не виклав у вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, за епізодом №5, не встановив за результатами судового розгляду фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, зазначивши в мотивувальній частині судового рішення лише обставини, встановлені досудовим розслідуванням, за цим епізодом.

Обставини ж, установлені досудовим розслідуванням, становлять основу висунення обвинувачення, натомість обставини, встановлені судом, є основою ухвалення рішення щодо винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, зазначені вище порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили місцевому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України, призвели до відсутності у вироку обставин провадження, встановлених судом першої інстанції, у зв`язку з чим, ці порушення неможливо усунути під час апеляційного розгляду, а, отже, оскаржуваний вирок у частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України належить скасувати та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону й того, що оскаржуваний вирок у зазначеній вище частині підлягає скасуванню з наведеної вище процесуальної підстави, оцінка інших доводів сторони захисту, які стосуються інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення за епізодом №5, не надається, оскільки така оцінка можлива лише після усунення вказаних вище порушень. Разом з тим, зокрема, ці доводи підлягають перевірці в ході нового розгляду місцевим судом.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене вище, провести судовий розгляд відповідно до приписів КПК України, перевірити доводи сторони захисту, за наслідком чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Наркоманії та незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й всього населення, а також для економіки та суспільства. Суспільна небезпека цих злочинів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими (ч.ч.1, 2 ст.307 КК України) й особливо тяжким (ч.3 ст.307 КК Украни) злочинами, їх корисливу спрямованість, ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, який не судимий, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, неодружений, не працює, проживає з матір`ю - ОСОБА_10 , яка є інвалідом ІІ групи, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства й необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням конфіскації майна, яка санкціями ч.ч.2, 3 ст.307 КК України передбачена як обов`язковий додатковий захід примусу.

Призначене ОСОБА_8 покарання з реальним його відбуттям за ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України, яке, при цьому є мінімальним за розміром за кожною із санкцій зазначених норм кримінального закону, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому підстави для його пом`якшення є відсутніми.

Посилання апелянта на те, що обвинувачений об`єктивно, повно й детально розповів про вчинену ним кримінально протиправну діяльність і саме з його показань були встановлені обставини провадження є неспроможними, оскільки ОСОБА_8 частково визнав винуватість у вчиненій злочинній діяльності, заперечував здійснення ним придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, вказував на те, що він, зберігав наркотичний засіб за місцем свого проживання без мети збуту, тим самим приховував зазначені обставини з метою применшення кримінальної відповідальності. Його ж винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України, було встановлено на підставі показань свідка ОСОБА_9 , доказів, отриманих за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, негласних оперативно-розшукових заходів і висновків експертиз.

Окрім того, всупереч доводам сторони захисту, перевіркою матеріалів провадження не встановлено відомостей щодо позитивної характеристики особи обвинуваченого та відповідних медичних даних (висновку лікарсько-консультативної комісії) про існування обставин, які би унеможливлювали відбування ОСОБА_8 призначеного йому покарання. Не надано відповідних даних про це стороною захисту й під час провадження в суді апеляційної інстанції.

Разом з цим, на твердження сторони захисту щодо наявності в ОСОБА_8 хвороб суд апеляційної інстанції зауважує, що при встановленні захворювань, які перешкоджають виконанню покарання, за умови їх належного підтвердження, це може слугувати самостійною підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання відповідно до ст.84 КК України та складає самостійний предмет дослідження й оцінки суду в установленому законом окремому порядку.

Водночас колегія суддів, ураховуючи зменшення в цьому судовому провадженні обсягу дій, за які визнано винуватим і засуджено ОСОБА_8 , те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, а тому оскаржуваний вирок у частині призначення ОСОБА_8 слід змінити.

Отже, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2024 року в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України за епізодом №5 скасувати та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2024 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання змінити.

Уважати ОСОБА_8 засудженим до покарання, призначеного судом першої інстанції, за:

ч.1 ст.307 КК України - на 4 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.307 КК України - на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

ч.3 ст. 307 КК України - на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині скасування вироку й призначення нового розгляду в суді першої інстанції оскарженню не підлягає. В іншій частині ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4