г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2329/25
Номер провадження 1-кс/213/263/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у судовому засіданні матеріали клопотання начальника СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000029 від 02 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

Начальник СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором.

В клопотанні вказує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 02 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України встановлено, що 01 травня 2025 року, приблизно о 16:37 годині до ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 01 травня 2025 року приблизно о 16:37 годині на автодорозі Н-23 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, працівниками ВРПП зупинено транспортний засіб ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів якого було виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки.

01 травня 2025 року під час огляду місця події було вилучено вищевказане посвідчення водія, яке запаковано до спеціального пакету НПУ слідче управління №PSP1109410 та було визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

З метою збереження речових доказів просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідив матеріали клопотання, приходжу до такого.

Так, в провадженні СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 02 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 01 травня 2025 року у ОСОБА_4 виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 02 травня 2025 року вищевказане посвідчення водія визнано як речовий доказ.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно зі ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

З огляду на викладене, аналіз клопотання про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, оскільки майно, на яке просить дізнавач накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника СД ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000029 від 02 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучене 01 травня 2025 року під час огляду місця події, користувачем якого був ОСОБА_4 , з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1