Справа № 308/3370/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/447/25 (справа № 308/3370/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001809 від 11.09.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Врадіївського району, смт. Врадіївка, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 , з середньою освітою, розлученого, тимчасового непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2025 року на адресу суду із Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001809 від 11.09.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 06.03.2025 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 07.03.2025 року судом було призначено кримінальне провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні. За ухвалою від 08.04.2025 року судом було призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурором було подане клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки його попередній запобіжний захід закінчився 07.07.2025 року і виникла необхідність у його обрані .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, інший запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Оскільки строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 закінчився 07.07.2025, є необхідність у обрані даного запобіжного заходу.

У судовому засіданні 09.07.2025 прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання..

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Заслухавши пояснення всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як зазначено у ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали від 11.03.2025 року було застосовано (обрано) відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 11.05.2025 року включно.

Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 11.05.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У подальшому згідно ухвали від 07.05.2025 року продовжено строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю на строк до 07.07.2025 року включно.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину.

Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне: усвідомлюючи тяжкість покарання обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у судовому засіданні останні останній ще не допитані.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування іншого ризику, зазначеного у клопотанні, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим цей ризик не враховується судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, №254-А, п. 33).

Виходячи з встановлених судом обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри та необхідність запобігання встановленим ризикам, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю на строк до 09.09.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 09.09.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Судом було другим поставлене на вирішення клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , від 09.07.2025 року про обрання щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні. На думку прокурора, інший запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Оскільки строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_11 закінчився 07.07.2025, є необхідність у обрані даного запобіжного заходу.

У судовому засіданні 09.07.2025 прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання..

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Заслухавши пояснення всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як зазначено у ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали від 11.03.2025 року було застосовано (обрано) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 11.05.2025 року включно.

Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 11.05.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- прибувати до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора або суду у нічний час доби із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У подальшому згідно ухвали від 07.05.2025 року продовжено строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 07.07.2025 року включно.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину.

Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні.

Судом перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне: усвідомлюючи тяжкість покарання обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у судовому засіданні останні останній ще не допитані.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, №254-А, п. 33).

Виходячи з встановлених судом обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри та необхідність запобігання встановленим ризикам, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 09.09.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 09.09.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- прибувати до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора або суду у нічний час доби із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 331, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати (обрати) щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю на строк до 09.09.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 09.09.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосувати (обрати) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 09.09.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 09.09.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- прибувати до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора або суду у нічний час доби із 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Строк дії зазначеної ухвали до 09.09.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1