Провадження № 1-кс/161/3792/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 липня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 05.06.2025 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0001684 від 09.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 05.06.2025 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0001684 від 09.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що у провадженні Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, про яке внесеного відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001684. ОСОБА_3 слідчою СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 було повідомлено, що щодо ймовірного вчинення ним кримінального правопорушення було відкрито кримінальне провадження №00001684, а також була вручена повістка про виклик його на допит як свідка, однак, не було надано ні можливості ознайомитися із заявою-повідомленням щодо можливого вчинення ним кримінального правопорушення, ні надано витяг з ЄРДР, ні надано будь-якої іншої інформації, чому, та з яких підстав щодо нього подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, та чому, за таких обставин, його викликають на допит саме у якості свідка.

У зв`язку із зазначеним, адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 було подано на офіційну електронну адресу Луцького РУП ГУНП у Волинській області клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження - 01.06.2025 та 02.06.2025 (вдруге електронний лист був надісланий у іншому форматі - у зв`язку із отриманням електронного листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області про неможливість роботи з архівом), зокрема, з проханням надати витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №00001684, надати копію заяви (повідомлення) про вчинення злочину, на підставі якою було відкрите кримінальне провадження №00001684, надати матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №00001684 щодо ОСОБА_3 .

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 05.06.2025 року відмовлено в задоволенні вище вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_3 у даному кримінальному провадження не є стороною провадження.

Вважають, що така постанова підлягає скасуванню, а слідчого або іншу уповноважену особу СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області має бути зобов`язано надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування, які стосуються особи ОСОБА_3 .

За таких обставин, фактично слідчим було відмовлено в задоволенні клопотання формально, без наведення будь-якого обґрунтування, на підставі чого саме слідчий дійшов відповідного рішення, а тому не відповідає вимогам статей 110, 220 КПК України щодо належної вмотивованості прийняття слідчим рішенні.

Враховуючи наведене, просять скасувати постанову слідчого ОСОБА_6 від 05.06.2025 про повну відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого надати для ознайомлення адвокату ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 запитувані матеріали кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 скаргу підтримали з підстав наведених в ній та просять скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання і зобов`язати слідчого вчинити дії передбачені КПК України. В своїх поясненнях скаржник зазначив, що слідчою повідомлено, що кримінальне провадження відкрито відносно нього, відтак вважає, що є тією особою, яка має право на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю, оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання винесена на законних підставах, так як ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження, а в кримінальному провадженні має статус свідка, який не наділений правом на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

В судове засідання не з`явилася слідча, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи та матеріали кримінального провадження №0001684 від 09.06.2023 року, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частинами 3, 5, 6 ст.110 КПК України, регламентуються випадки прийняття постанови слідчим, а також вимоги до змісту до форми таких постанов.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001684 від 09.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

02.06.2025 до СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 з проханням про надання матеріалів кримінального провадження №0001684.

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 05.06.2025 року розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_4 в порядку ст.220 КПК України та прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Своє рішення слідчий обґрунтував тим, що відповідно до ст.221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадження не є стороною провадження.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 N 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК).

Відповідно положень п. 7 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.1 ст.221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Зі змісту ст.221 КПК України вбачається, що слідчий, дізнавач, прокурор при розгляді клопотання сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про надання їм матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, наділений дискреційними повноваженнями, тобто існує варіативність рішень, які слідчий, дізнавач, прокурор можуть прийняти за результатом розгляду такого клопотання.

Крім цього, ч.5 ст.40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Процедура надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення не є дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

При цьому, вирішення питання про надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування належить до виключної компетенції слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а не слідчого судді.

Як встановив слідчий суддя, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 від 02.06.2025 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчим ОСОБА_6 розглянуте в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та прийняте процесуальне рішення у формі постанови від 05.06.2025, тому в діях слідчого відсутні ознаки бездіяльності.

В даному випадку слідчий відмовив у наданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження. Вказана підстава для відмови прямо передбачена ч.1 ст.221 КПК України.

Також слід зауважити, що за змістом ст.221 КПК України право на ознайомлення з матеріалами справи у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування не є абсолютним. Таке право має реалізовуватися без шкоди для кримінального провадження.

У рішенні Конституційного Суду України від 18.01.2012 у справі №1-4/2012 зазначено, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування забезпечує реалізацію процесуальних прав з однієї сторони, а з іншої - вимагає поведінки, зумовленої інтересами суспільства в цілому.

Тому законодавець, покладаючи на слідчого обов`язок забезпечити доступ учасникам до матеріалів розслідування, наділив повноваженнями обмежити такий доступ у двох випадках:

- що стосуються застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві,

- ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Згідно з повідомленою в судовому засіданні інформацією, слідчий викликає ОСОБА_3 на допит в якості свідка, тому до прийняття остаточного рішення щодо статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадження обмежив його доступ до матеріалів досудового розслідування. Аналогічні мотиви наведені слідчим у постанові від 05.06.2025.

В той же час, скаржником не надано будь-яких даних щодо об`єктивної необґрунтованості постанови слідчого, також не надано доказів, що він являється підозрюваним, потерпілим чи представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження для можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, як того вимагає ч.1 ст.221 КПК України.

Посилання скаржника, на те, що він є особою, стосовно якої порушено кримінальне провадження спростовується оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №0001684 від 09.06.2023 року, де він має статус свідка.

В свою чергу діяльність слідчого судді відповідно до приписів ст.26 КПК України служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження з метою досягнення дієвості кримінального провадження і виконання визначених у ст.2 КПК України завдань. Однак слідчий суддя не вправі втручатися у виключну компетенцію слідчого/дізнавача/прокурора.

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2023 у справі № 405/680/22 зазначено, що при оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час, по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК).

Крім цього, слідчий суддя враховує, що відмова у задоволенні клопотання не перешкоджає скаржнику права повторно звернутися до слідчого з відповідним клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у разі набуття статусу підозрюваного, потерпілого чи представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, частиною 1 статті 303 КПК під час досудового розслідування не передбачена можливість оскарження постанови про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування. Скарга на таке рішення може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК).

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчий відмовляючи у наданні матеріалів досудового розслідування на ознайомлення дотримався вимог статті 110 КПК України, навів мотиви прийнятого рішення і у слідчого судді відсутні правові підстави для скасування такого рішення чи зобов`язання вчиняти певні дії.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 110, 303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 05.06.2025 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0001684 від 09.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1