Справа № 128/1185/25
ВИРОК

Іменем України

29 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження, відомості в якому внесено до ЄРДР за № 0000189 від 05 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Скала, Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, освіта неповна середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року інспекторами Сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до Розстановки сил та засобів відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснювався нагляд за дорожнім рухом на території Стрижавської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області в складі екіпажу «ЖАРТ-53» на службовому автомобілі марки Mitsubishi «Outlander» номерний знак НОМЕР_1 .

Під час несення служби 04 березня 2025 року о 11 годині 30 хвилин вищевказаними працівниками поліції у смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, помічено транспортний засіб марки ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинено на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», за порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог знаку 4.1. «Рух прямо».

У ході спілкування з водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_4 , працівниками поліції встановлено, що водія позбавлено права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим повідомлено ОСОБА_4 про те, що відносно нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В подальшому, 04 березня 2025 року у період з 11 години 35 хвилин по 11 годину 52 хвилини, перебуваючи в салоні службового автомобілю поліції марки Mitsubishi «Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , на відрізку автомобільної дороги М-21, сполученням «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінниця) 296-й км+389 м, у смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , маючи умисел на уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на складання постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, не зважаючи на неодноразові попередження про відповідальність за таку пропозицію, діючи умисно, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 300 доларів США (що станом на 04.03.2025 згідно курсу валюти Національного Банку України, еквівалентно 12 477 гривень) інспектору СРПП відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним кримінального правопорушення, як зазначено вище, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. До вчиненого ставиться вкрай негативно, дуже шкодує за наслідками скоєного.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що він є особою, яка не працює, не має жодних заощаджень, живе за рахунок дружини, тому його майновий стан не дає йому можливості сплатити штраф.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 369 ч. 1 КК України, тобто, пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше несудимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, непрацюючий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, одружений, непрацевлаштований.

На підставі вищевказаного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, та того, що покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав вину у вчиненому, суд на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи пояснення самого обвинуваченого, надані в судовому засіданні, щодо його майнового стану, суд не вбачає підстав для призначення йому покарання у виді штрафу, так, як обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка не працює. В судовому засіданні пояснив, що немає жодних доходів або підробітку, відсутні будь-які заощадження. Пояснив, що підробітку на даний час немає, роботу знайти складно, в нього відсутні заощадження. Всі витрати майнового характеру несе його дружина. Жодних доказів на підтвердження майнового стану та можливості сплатити штраф суду не надано, а тому призначення покарання у виді штрафу, розмір якого від 17000 грн, обвинуваченому, який не працевлаштований, може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді обмеження волі, передбачені санкцією ст. 369 КК України із застосування ст.ст. 75, 76 КК України на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,373,374,382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 29 травня 2025 року.

Речовий доказ: DVD-R диск, ємкістю 4.7 GB з відеозаписом, після набрання вироком законної сили, - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1