Справа № 151/218/25
Провадження № 1-кп/151/47/25
УХВАЛА

іменем України

23 квітня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Чечельницького районного суду Вінницької області клопотання начальника Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, жителя : АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чечельницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав подане ним на електронну адресу суду, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений Чечельницьким районним судом до 19.05.2025. Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, актом службового розслідування та іншими матеріалами у своїй сукупності. Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема продовжити ухилятися від проходження військової служби. Відтак, необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою. Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, вважає, за доцільне продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який також приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у судовому засіданні заперечив, проти продовження строку тримання під вартою та зазначив, що вину визнає частково, наміру ухилятися від військової служби не має, злочинного умислу не реалізовував, впливати на свідків не має ні змоги ні цілей, та взагалі їх незнає, а також зазначив, що від часу останнього ВЛК у нього суттєво погіршилося здоров`я і хотів би пройти ВЛК повторно. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за зазначив, що буде з`являтися на судові засідання і до військомату, коли буде потрібно.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , який, також приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції вважає, що прокурором не доведено обставини, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу. Дій з боку його підзахисного, щодо впливу на свідків не було. Враховуючи викладене, просив звернути увагу на те, що посилання прокурора на вказані ним у клопотанні рішення Європейського Суду є некоректними, оскільки вони мають інший зміст, а посилання на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для такого запобіжного заходу. Також, зазначив, що розуміє, що у даному випадку може бути застосовано лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, проте просив суд врахувати позицію Європейського Суду, те що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому взагалі відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити його підзахисного з під варти, оскільки вважає, що підстави для продовження діючого запобіжного заходу прокурором не доведені.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк дії ухвали Чечельницького районного суду Вінницької області від 21 березня 2025 року, якою ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу тримання під вартою закінчується 19 травня 2025 року і розгляд кримінального провадження до вказаної дати не може бути закінчено.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 даної статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258, 258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Згідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Таким чином зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що не допитувалися у судовому засіданні свідки та не досліджувалися докази, суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора на даний час відсутні.

Доводи обвинуваченого і захисника не спростовують наявність вищевказаних обставин та є недостатніми для відмови у продовженні діючого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, а обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись статтями 176, 183, 331, 372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 23 квітня 2025 року по 21 червня 2025 року включно.

Судове засідання відкласти на 11 червня 2025 року на 14 годину 00 хвилин.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому, прокурору, захиснику та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_7