ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1209/25
Провадження №1-кс/477/840/25
УХВАЛА

про арешт майна

04 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000122 від 13 лютого 2025 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000122 від 13 лютого 2025 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 21 липня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 і використовується у своїй діяльності ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом незаконного використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, а саме продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, під час воєнного стану, 13 лютого 2025 року внесено відомості до ЄРДР за №0000122 та розпочато досудове розслідування з попередньою кваліфікацією за частиною третьою статті 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, що вказують на ймовірне вчинення вказаного злочину ОСОБА_5 , яка будучи керівником благодійного фонду БО «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «КРОК У МАЙБУТНЄ», здійснює продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

21 липня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено речі, що виступали безпосередньо об`єктом кримінального правопорушення і документи, які містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 , як володілець вилученого майна, у судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000122 від 13 лютого 2025 року, з попередньою кваліфікацією за частиною третьою статті 201-2 КК України за фактом незаконного використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, а саме продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, під час воєнного стану, що підтверджується витягом з цього кримінального провадження від 21 липня 2025 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи керівником Благодійної організації «Благодійний фонд» «Крок у майбутнє», у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 22 травня 2024 року отримала на ім`я благодійної організації від благодійної організації «Stiching Caritas Ukraine-Holland», зареєстрованої на території Королівства Нідерландів гуманітарну допомогу, зокрема, у виді дизельного генератору «DYNAF B.V.» потужністю 275/220 кВт., серійний номер 77096, для забезпечення потреб територіальної громади міста Нова Одеса.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08 травня 2025 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, у тому числі вищевказаного дизельного генератору.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 залучила до своєї діяльності ОСОБА_6 , який 08 травня 2025 року розмістив у груповому чаті з назвою «Складське та торгове обладнання Дніпро» у застосунку «Viber» оголошення про продаж дизельного генератору «DYNAF B.V.» потужністю 275/220 кВт., серійний номер 77096, із доданими фото та описом товару.

Побачивши зазначене оголошення про продаж генератору, ОСОБА_7 23 червня 2025 року зателефонував на номер телефону ОСОБА_6 та під час розмови останній повідомив, що він не є безпосереднім продавцем генератору та надав номер телефону продавця, який належить ОСОБА_5 .

Після неодноразового спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , обумовивши умови, ціну, перевіривши стан генератора, 21 липня 2025 року приблизно об 11 год 15 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, прибувши за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, місто Нова Одеса, вулиця Бузкова 22, зустрівся з ОСОБА_5 та в ході зустрічі ОСОБА_5 висунула ОСОБА_7 вимогу про надання грошових коштів у сумі 300 000 грн. за генератор «DYNAF B.V.» потужністю 275/220 кВт., серійний номер 77096, повідомивши йому про можливість забрати генератор, після чого, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 , а остання отримала грошові кошти в сумі 300 000 грн. за генератор «DYNAF B.V.» потужністю 275/220 кВт, серійний номер 77096, який є предметом гуманітарної допомоги.

Тим самим, ОСОБА_5 , під час воєнного стану, здійснила продаж ОСОБА_7 , генератору «DYNAF B.V.» потужністю 275/220 кВт, серійний номер 77096, який є предметом гуманітарної допомоги, та середня ринкова вартість якого станом на 02 липня 2025 року становить 630 709 грн., що відповідно до примітки до статті 201-2 КК України є значним розміром.

21 липня 2025 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 і перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 під час якого, було виявлено та вилучено речі, що виступали безпосередньо об`єктом кримінального правопорушення та документи, які містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 21 липня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000122 від 13 лютого 2025 року.

Зі змісту повідомлення про підозру від 22 липня 2025 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, а саме у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час воєнного стану.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За тлумаченням положень статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження свідчить наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, яке полягає у незаконному використанні гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненні під час воєнного стану, що в силу пункту 3 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 і перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 вилучено речі перелічені прокурором у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які будуть об`єктом експертного дослідження та свідчать про ймовірну причетність вищевказаних осіб до вчинення протиправних дій.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку документи, слідчий суддя враховує і те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 21 липня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді та які містить в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 21 липня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житлових та нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_4 та перебувають у фактичному володінні ОСОБА_5 із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-Генератор марки «Firocci», моделі «Fpgl0800E2» у кількості 10 шт.;

-Генератор марки «AZB Кірог»;

-Ключі від складу у м. Нова Одеса;

-Ключі від складу у с. Калинівка;

-Розписка про отримання грошових коштів у сумі 80000 гривень на 1 арк.;

-Видаткові накладні у кількості 2 шт. та рахунок на оплату у кількості 1 шт.;

-Мобільний телефон марки «Redmi Note 10S», 1МЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

-Мобільний телефон «Росо F6», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ;

-999 купюр імітацій грошових коштів номіналом 500 гривень та одна купюра грошових коштів номіналом 500 гривень;

-Генератор марки «Dynaf»;

-Папка блакитного кольору з документацією на благодійний фонд.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8