У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4942/25

№ 1-кс/183/1303/25

17 липня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 21.05.2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який має інвалідність 3 групи «інвалідність армії», з професійно-технічною освітою, який не працює, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

За участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000528 від 21.05.2025 року.

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 16 години 30 хвилин 21 травня 2025 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, діючи умисно, у невстановлені в ході досудового розслідування місці та спосіб, невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено, однак не менше 1,2683 г, з метою її подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто залишення психотропної речовини PVP у певних схованках, з фотозображеннями та геолокаціями із послідуючими повідомленнями таких місць особам, які зроблять замовлення через мережу «Internet», з метою подальшого отримання грошової винагороди.

В ході реалізації свого єдиного злочинного умислу ОСОБА_5 на своєму транспортному засобі марки «Honda СRX» жовто-чорного кольору, державник номерний знак країни Польща « НОМЕР_1 » разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у невстановлений в ході досудового розслідування час прибули до лісосмуги поблизу с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_5 маючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, а також збут, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлені в ході досудового розслідування час, місце та спосіб придбали та зберігали при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою не менше 1,2683 г.

21 травня 2025 року до чергової частини Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , про те, що два чоловіка та жінка роблять закладки у лісосмузі неподалік від бази відпочину «Строітель» поблизу с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області, прибули на авто Хонда, жовтого кольору.

21 травня 2025 року у період часу з 18 години 58 хвилин по 19 годину 00 хвилин у лісосмузі неподалік від бази відпочинку «Строітель» поблизу с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області за підозрою у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

21 травня 2025 року в період часу з 22 години 00 хвилин по 22 годину 50 хвилин в приміщенні слідчого відділу Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований за адресою: вул. Олексія Цокура, 19, м. Самар Дніпропетровської області, складено протокол затримання ОСОБА_5 , під час якого здійснено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,3591 г, яка містить PVP - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,2934 г.

Зазначені психотропні речовини ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав, з метою незаконного збуту мешканцям м. Самар та Самарівського району Дніпропетровської області, шляхом здійснення «закладок», тобто залишення особливо небезпечної психотропної речовини - РVP, обіг якої заборонено у певних схованках, з фотозображеннями та геолокаціями із послідуючими повідомленнями таких місць особам, які зроблять замовлення через мережу «Internet», з метою подальшого отримання грошової винагороди.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

21 травня 2025 року вказаний факт, внесено до ЄРДР за №0000528 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

21 травня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

22 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000528.

23 травня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2025 року включно.

22 та 23 травня 2025 року проведено слідчі експерименти за участі підозрюваної ОСОБА_8 в ході яких остання показала місця здійснення «закладок» психотровних речовин PVP, які здійснювала за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_5 . В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 показано на 43 місця «закладок» з яких вилучено 43 згортки з кристалічною речовиною білого кольору.

Крім цього 23 травня 2025 року в період часу з 16:08 годин до 17:19 годин проведено обшук автомобіля HONDA CRX жовто-чорного кольору, реєстраційний номер Республіки Польща « НОМЕР_1 », в ході проведення обшуку виявлено та вилучено: 60 згортків з кристалічною речовиною білого кольору.

Строк досудового розслідування закінчується 22 липня 2025 року, але закінчити кримінальне провадження та направити обвинувальний акт до суду неможливо у зв`язку з тим, що не виконані всі необхідні слідчі дії.

На теперішній час необхідно отримати та долучити до кримінального провадження висновки судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, які перебувають на виконанні з 29 травня 2025 року та на теперішній час не завершені, за результатами проведення експертиз за наявності підстав повідомити ОСОБА_5 про нову підозру у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогій або прекурсорів, провести інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, ознайомити підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які вручити підозрюваному та захиснику.

17 липня 2025 року Самарівською окружною прокуратурою продовжено строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, до одного місяця.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не втратили актуальність і не зменшилися.

Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому, вказавши, що ризики, які були встановлені раніше судом, не втратили значення та є достатніми для продовження запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 висловив думку, вказавши, що клопотання про продовження строку тримання під вартою не підлягає задоволенню, слідчим і прокурором не доведено неможливість застосування іншого запобіжного заходу, ризики не доведені, тому просив обрати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що не розповсюджував наркотичні засоби, зберігав їх для власних потреб, він звільнений з військової служби по інвалідності. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знає, це його знайомі. Сам він підробляє таксистом, поїздку з м. Павлоград до с. Орлівщина замовили вони.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів клопотання, 21 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 внесено відомості за заявою ОСОБА_9 про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме про вчинення кримінального правопорушення, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, відповідно до короткого викладу обставин, зазначеному у Витязі з ЄРДР, «21 травня 2025 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, придбали невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено, однак не менше 1,2683 г, з метою її подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто залишення психотропної речовини PVP у певних схованках на території Самарівського району, з фотозображеннями та геолокаціями із послідуючими повідомленнями таких місць особам, які зроблять замовлення через мережу «Internet», з метою подальшого отримання грошової винагороди (ЖЄО 23756 від 21.05.2025)».

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

21 травня 2025 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22 травня 2025 року ОСОБА_5 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні діяння, кваліфікованого за ч. 2 ст. 307 КК України.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, заслухавши пояснення підозрюваного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя встановив наявність у сторони обвинувачення доказів (протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.05.2025р., протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2025р., постанови про визнання речових доказів від 21.05.2025р., протоколи допиту підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , висновки експертів, протоколи огляду предмета від 22.05.2025р., протокол обшуку від 23.05.2025р. та ін.), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Стосовно ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо їх наявності, з огляду на особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, будь-якою суспільно корисною працею не займається, маючи інвалідність 3 групи, яка дозволяє працювати, не має офіційного джерела доходу, та те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також те, що він проживає у населеному пункті, який не відноситься до м. Самар та Самарівського району Дніпропетровської області, маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню. Зазначене свідчить, що підозрюваний, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, а також матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозра ОСОБА_5 , зокрема обґрунтовується показаннями свідка ОСОБА_9 , який ще не допитаний безпосередньо судом в ході судового розгляду. Розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідка та змусити його змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_5 ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2025 року, строк дії якого спливає 18 липня 2025 року, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При перевірці наявності ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризики втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вважаю, що застосування більш м`яких запобіжних заходів - особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не відповідатиме обставинам справи та тяжкості обвинувачення, при цьому щодо особистої поруки ніхто із бажаючих (поручителів) до слідчого судді не звертався. Щодо застави, то як альтернативний вид запобіжного заходу вона визначена судом у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі внесення яких підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними. Так, застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, зокрема, домашнім арештом, оскільки останній підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Тому застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недоцільним і невиправданим, а доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків і можливість обрання домашнього арешту з цих же підстав слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р. ЄСПП зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне встановити розмір застави на попередньому рівні - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити до 15 серпня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи місця утримання підозрюваного.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1