справа № 362/648/23
провадження № 1-в/362/128/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання Обухівського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області (далі Орган пробації) про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

представник Органу пробації ОСОБА_5 .

Суд установив:

Орган пробації звернувся до суду з клопотанням, у якому просить звільнити засудженого від призначеного судом покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судовому засіданні представник Органу пробації підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вказала на наявність правових підстав для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального.

Засуджений до суду не прибув, про дату й час судового засідання повідомлявся належним чином, що в силу вимог процесуального закону не є перешкодою для розгляду клопотання в порядку виконання вироку.

Так, Васильківський міськрайонний суд Київської області вироком від 08 лютого 2023 року, з-поміж іншого, засудив ОСОБА_3 за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвалою від 27 квітня 2023 року суд установив засудженому ОСОБА_3 розстрочку виплати несплаченої суми штрафу за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на строк десять місяців із щомісячним платежем у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

У подальшому Орган пробації вживав неодноразових належних заходів щодо виклику засудженого з метою ознайомлення його з порядком сплати встановленої розстрочки, встановлення його майнового стану й ініціювання питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 389 КК України.

Зокрема, 11 квітня 2025 року до ЄРДР за № 0000067 внесені відомості з попередньою кваліфікацією за частиною 1 статті 389 КК України за фактом ухилення засудженим ОСОБА_3 від відбування покарання у виді штрафу.

25 квітня 2025 року дізнавач своєю постановою закрив зазначене кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 389 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання після ухвалення вироку від 08 лютого 2023 року ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до частини 1 статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з частиною 3 статті 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини 1 цієї статті, подвоюються.

За приписами частини 4 цієї ж статті перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частині 1 та частині 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Аналіз статті 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині 3 статті 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини 3 статті 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині 1 статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні відомості, які би давали підстави для висновку про ухилення засудженого від відбування покарання, а саме притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, суд констатує відсутність підстав для констатації зупинення чи переривання перебігу строку давності.

Відповідно до статті 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання згідно зі статтею 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Ураховуючи наведене і той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання Органу пробації належить задовольнити.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 80 КК України, суд

постановив:

задовольнити клопотання.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року покарання на підставі статті 80 КК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1