Справа №: 630/698/25 Провадження №: 1-кс/630/468/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 16 червня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000300 від 03 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Гірницького району Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , не судимого, зареєстрованого зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає на час розгляду клопотання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

16 червня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 03 червня 2025 року, в якому під час досудового розслідування такого злочину було встановлено, що 02 червня 2025 року приблизно о 03-30 год, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 , помітили на узбіччі дороги автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , 1980 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_10 . Маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 відчинив шляхом вільного доступу передні праві двері автомобіля ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , та, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, без дозволу власника, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та, бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , зі сторони водійської двері почав управляти кермом авто, а ОСОБА_8 у свою чергу штовхати автомобіль ззаду, оскільки запустити двигун їм не вдалось.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи разом із неповнолітнім ОСОБА_8 , зрушили з місця автомобіль та штовхали його вперед по дорозі, де приблизно через 150 м опинились по АДРЕСА_3 , після чого, залишивши авто за даною адресою, з місця скоєння злочину зникли у невідомому напрямку, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_9 , яка згідно до висновку експерта № 8222 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи ННЦ «ІСЕ ім. М.С. Бокаріуса» від 09 червня 2025 року становить 35712,45 грн.

Органом досудового розслідування 13 червня 2025 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, що з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність зареєстрованого місця проживання може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування та суду; з огляду на характер та обставини вчиненого злочину підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, аби змусити їх дати необхідні для нього показання; та підозрюваний, знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не навчається та не працює і нещодавно, 20 травня 2025 року, був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України (кримінальне провадження № 0000160 від 06 квітня 2025 року.

Тому для запобігання таким ризикам, на переконання слідчого, до підозрюваного слід застосувати лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , яка включена в групу процесуальних керівників у кримінальному провадженні, подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив та просив застосуватися до нього домашній арешт, так як він може постійно перебувати зі своїми батьками, з якими проживає та які його контролюватимуть, а ще він хотів поїхати до м. Львів для проходження водійських курсів і складання екзамену на отримання посвідчення водія. У вчиненому правопорушенні він визнає себе винним, розуміє, що діяв не помірковано. Також ОСОБА_4 пояснив, що у віці 15 років з сім`єю виїхав до Німеччини, а вже за рік потому повернувся з сім`єю в Україну. Наразі в м. Харкові він з сім`єю проживає в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , куди переїхали за кілька днів до нього. Раніше він проживав за іншою адресою: АДРЕСА_4 . Але незабаром батьки мають намір повернутися в помешкання на АДРЕСА_1 . Що ж до свого засудження за спричинення легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 пояснив, що вдарив сусіда, з яким був малознайомий, бо він погано висловлювався про його матір.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 03 червня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 16 червня 2025 року, вказано, що 03 червня 2025 року до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що в період часу з 01 червня 2025 року по 02 червня 2025 року, приблизно 09-00 год., за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пісочин, вул. Надії, навпроти будинку № 1, невідомі особи, за попередньою змовою, незаконно заволоділи транспортним засобом Ваз 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , білого кольору, чим спричинили матеріальну шкоду гр. ОСОБА_9 .

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. У витязі з ЄРДР вказане прізвище слідчого ОСОБА_5 , як особи, уповноваженої на здійснення досудового розслідування, а також вказані прізвища прокурорів, уповноважених на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, серед яких є прокурори ОСОБА_7 і ОСОБА_3 .

Отже клопотання подано уповноваженим слідчим за погодженням з уповноваженим прокурором.

13 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000300 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000300, а саме:

електронним рапортом Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 03 червня 2025 року про надходження зі служби «102» виклику від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про заволодіння транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , який він залишив 01 червня 2025 року поблизу подвір`я на АДРЕСА_3 , і що на автомобілі з правого боку є наліпка «88» білого кольору;

протоколом від 03 червня 2025 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_9 повідомив, що в період часу з 12-00 год. 01 червня 2025 року і до 09-00 год. 02 червня 2025 року невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ;

протоколом допиту від 03 червня 2025 року потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив слідчому, що 27 травня 2025 року він через оголошення на сайті «ОЛХ» придбав автомобіль ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , за який заплатив продавцю 1000 доларів США, і почав ним користуватися. Вдень 01 червня 2025 року він залишив свій автомобіль на узбіччі дороги, навпроти будинку № 1 по вул. Надії в с. Пісочин, а вже вранці 02 червня 2025 року місце, на якому він залишив свій автомобіль, було порожнім;

протоколом допиту від 04 червня 2025 року свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що проживає в с. Коротич Харківського району Харківської області і мав у своєму володінні і користуванні автомобіль ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , білого кольору, який придбав через оголошення на сайті «ОЛХ» в квітні 2025 року, але який вирішив продати, для чого розмістив оголошення на сайті «ОЛХ». 27 травня 2025 року до нього приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_12 і купив цей автомобіль за 1000 доларів США;

протоколом огляду місця події від 03 червня 2025 року, проведеного за участі ОСОБА_9 , під час якого слідчим була оглянута ділянка місцевості навпроти будинку № 1 по вул. Надії в с. Пісочин Харківського району Харківської області, на якій потерпілий ОСОБА_9 залишив свій автомобіль ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , та якій на час огляду відсутній серед інших автомобілів;

протоколом огляду місця події від 03 червня 2025 року, проведеного за участі ОСОБА_9 , під час якого слідчим була оглянута ділянка місцевості навпроти будинку № 5 по вул. Надії в с. Пісочин Харківського району Харківської області, на якій виявлено автомобіль ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 ;

висновком експерта № 8222 від 09 червня 2025 року, складеного за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, яким визначена ринкова вартість автомобіль ВАЗ 21011, реєстрацій номер НОМЕР_2 , в розмірі 35712,45 грн.

протоколом огляду від 10 червня 2025 року відеозапису з камер спостереження, які встановлені на вул. Надії в с. Пісочин Харківського району Харківської області, на якому зафіксовано, що 02 червня 2025 року о 03-34 год. двоє чоловіків штовхають автомобіль білого кольору, схожий на автомобіль марки ВАЗ 21011, на задньому правому пасажирському склі якого наліпка у виді двох цифр «88», у той спосіб, що один з чоловіків штовхає автомобіль ззаду, а інший чоловік тримається за відчинені передні двері водія і за кермо, одночасно керуючи автомобілем. Потім чоловіки зупиняють автомобіль і відкривають передній капот та простягають руки до вузлів і агрегатів двигуна.

Отже, ОСОБА_4 , який не має судимостей, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, що обумовлено відсутністю у нього постійного місця проживання. З пояснень підозрюваного ОСОБА_4 , наданих ним в судовому засіданні, випливає, що станом на 03 червня 2025 року він проживав в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_4 , але на час допиту його в якості підозрюваного 13 червня 2025 року він вже проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в помешканні, яке належить друзям його батьків, та які дозволи там проживати його сім`ї. Але, зі слів ОСОБА_4 , невдовзі його батьки планують повернутися у свій власний будинок, в якому він також зареєстрований, та який знаходиться на АДРЕСА_1 .

В той же час, з представлений слідчим судових рішень вбачається, що в липні 2023 року ОСОБА_4 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , проживав в АДРЕСА_6 (постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 серпня 2023 року, справа № 592/11089/23); наприкінці липня 2023 року ОСОБА_4 вже проживав за адресою: АДРЕСА_7 (постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року, справа № 953/7371/23); у вересні 2023 року ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_8 (постанова судді Сихівського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року, справа № 464/6330/23); у квітні 2025 року ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_9 (вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року, справа № 953/4578/25).

Наведені відомості свідчать про доволі часту зміну ОСОБА_4 місця фактичного проживання, що виключає його залежність від сторонніх осіб у виборі місця проживання та тривалості проживання в конкретному місці. На це також вказують ті обставини, що ОСОБА_4 достеменно не знає адресу свого зареєстрованого місця проживання, оскільки не зміг її назвати; і що найближчим часом він планував самостійно переїхати на проживання до м. Львів для проходження процедури отримання посвідчення водія. З цього слідчий суддя також робить висновок, що ОСОБА_4 у своїй поведінці не залежить від волевиявлення батьків або сторонніх осіб.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність досить вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтовується, серед іншого, показаннями потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_11 , які не були очевидцями події кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає не підтвердженим існування ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних учасників кримінального провадження. В клопотанні слідчий вказала, що підозрюваний обізнаний про адреси місця проживання свідка і потерпілого. Але з матеріалів клопотання випливає, що підозрюваний ОСОБА_4 міг дізнатися про свідків обвинувачення лише після отримання від слідчого копій протоколів допитів свідка і потерпілого разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно це вказує на безпідставність доводів слідчого. Отже ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі відсутній.

В той же час, враховуючи відсутність у підозрюваного постійного місця проживання та місця навчання, слідчий суддя вважає, що уразі застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може продовжити вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення. У визначенні існування такого ризику слідчий суддя виходив також з того, що ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення невдовзі після його засудження за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року, справа № 953/4578/25, за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу. ОСОБА_4 пояснив, що обізнаний про цей вирок, що свідчить про легковажне ставлення з його боку до негативних наслідків можливого затримання за новий злочин чи його впевненість у тому, що його дії не будуть викриті і він зможе уникнути відповідальності.

Тому слідчий суддя вважає обґрунтованим існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року на час розгляду даного клопотання не набрав законної сили, що виключає його як підставу для визнання ОСОБА_4 таким, що має судимість. Тому при вирішення клопотання слідчого по суті слідчий суддя не враховую таку обставину як наявність судимості у підозрюваного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, враховуючи що ризик переховування є досить вагомим, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства, яке піддається негативному впливу від позбавлення майна чи майнових прав, значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю за можливе визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 60560 грн. (3028,00х20 = 60560).

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000300 від 03 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 13 серпня 2025 року включно.

Встановити для ОСОБА_6 заставу в розмірі 60560,00 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/698/25 від 16 червня 2025 року ( ОСОБА_4 ), Люботинський міський суд Харківської області).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатись із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та іншими учасниками кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1