Провадження № 1-кп/734/283/25 Справа № 734/1970/25
В И Р О К

іменем України

07 серпня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000126 від 12.03.2025 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, студента Мринської філії ДПТНЗ "Куликівський ПАЛ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:

12 березня 2025 року близько 00 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, неповнолітній ОСОБА_7 прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію вказаного домоволодіння через незачинену металеву хвіртку і підійшов до будівлі гаражу. Далі, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом пошкодження, заздалегідь підготовленим молочком, металевої скоби кріплення для навісного замка, неповнолітній ОСОБА_7 проник в середину будівлі гаражу, де виявив мотоцикл «Иж ІОпитер-2», сірого кольору, 1970 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру з коляскою, власником якого є ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом та обернення його на свою користь з метою подальшого використання в особистих цілях, неповнолітній ОСОБА_7 , використовуючи інструменти, які знайшов на місці, від`єднав коляску від мотоцикла та за допомогою сили рук викотив вказаний мотоцикл за межі території домоволодіння через незачинену металеву хвіртку, після чого зник разом з транспортним засобом з місця події, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Иж Юпитер-2», сірого кольору, 1970 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, що належить потерпілому ОСОБА_9 , чим причинив останньому майнову шкоду у сумі 7830,00 гривень.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та показав, що 12.03.2025 ночував у тітки ОСОБА_10 у с.Хрещате. Знав, що у місцевого жителя ОСОБА_9 , який проживає поруч та є людиною похилого віку, у господарстві мається мотоцикл марки ИЖ. З метою викрадення даного мотоцикла у нічний час прибув у господарство останнього, де за допомогою молотка відбив замок на гаражних воротах, після чого проник у середину приміщення. У гаражі на металевій бочці побачив ключі, та за їх допомогою від`єднав від мотоцикла коляску щоб було легше його котити. Викотивши мотоцикл з господарства, відкотив його до фруктового саду, де сховав у сараї. Наступного дня сфотографував мотоцикл та направив фото другу. На слідчому експерименті все розповів та показав. Шкоду потерпілому відшкодував шляхом повернення мотоцикла. Висловив щире каяття у скоєному та готовість нести покарання. Запевнив у недопущені вчинення правопорушень у майбутньому.

Крім цього вина неповнолітнього ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу огляду місця події від 12.03.2025 та доданою фото таблицею якими зафіксовано огляд ділянки території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 58-69);

-даними протоколу огляду місця події від 12.03.2025 та доданою фото таблицею якими зафіксовано огляд ділянки території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 70-79);

-речовими доказами: слідом низу підошви взуття, трьома болтами, слідами структури матеріалу, пластиковою каністрою, металевим молотком, слідами папілярних узорів, акумулятором UTX4L-BS (MF); ключами запалювання; двома гумовими накладками на руль, мотоциклом марки «Иж Юпитер-2», сірого кольору, 1970 року випуску, номер рами НОМЕР_1 (а.с.80-84), мобільним телефоном марки Tecno Spark Go 2023 BF 4/64 GB (а.с. 94-100);

-даними висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №226/25-24 від 21.03.2025, відповідно до якого середньо-ринкова вартість мотоцикла марки «Иж Юпитер-2», станом 12.03.2025, складає 7 830, 00 грн. (а.с. 85-90);

-даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18 березня 2025 року (а.с. 92);

-даними висновку експерта №СЕ-19/125-25/3991-Д від 20.03.2025, відповідно до якого сліди рук розмірами 25х39 мм, 21х35 мм, 40х20 мм, 31х15 мм, 22х21 мм, зафіксовані на таблицю до протоколу огляду місця події, придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила. Слід пальця руки розмірами 25х39 мм, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 21х35 мм, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 40х20 мм, залишений під пальцевою ділянкою долоні лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 31х15 мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 22х21 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 101-112);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27 березня 2025 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.125-128).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбаченими ст.66 КК України є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , передбаченою ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом також враховується те, що останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання характеризується позитивно, а також враховує відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення майна. Заяв про наявність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 від потерпілого ОСОБА_9 не надходило.

Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Чернігівського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки суспільства (в т.ч. окремих осіб). (а.с.30-36).

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, як засудженим та і іншими особами.

Суд звертає увагу, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом не може застосовуватися таке покарання, як конфіскація майна (ст.98 КК України).

Таким чином, санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачено тільки покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені злочину, будучи неповнолітнім, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвецією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Відповідно до ст.37 Конвенції ООН про права дитини тюремне ув`язнення дитини використовується лише як крайній захід.

Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК. При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, ряду обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити міру покарання у вигляді пробаційного нагляду на підставі ст.69 КК України, якою передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.101 КК України пробаційний нагляд застосовується до неповнолітніх відповідно до статті 59-1 цього Кодексу. Пробаційний нагляд стосовно неповнолітніх призначається на строк від одного до двох років.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно з п.4 ч.3 ст.59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення неповнолітнього обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у кримінальному проваджені - відсутній.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирати за відсутністю потреби.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

визнати винним неповнолітнього ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.ст 69, 101 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.59-1 КК України покласти на неповнолітнього громадянина ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_7 , такі обов`язки:

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою для неповнолітніх.

Роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_7 , що в разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.389 КК України.

Запобіжний захід відносно неповнолітнього ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на залучення експертів в сумі 4 534 гривни 23 коп.

Речові докази:

- слід низу підошви взуття, слід структури матеріалу, три болти, пластикову каністру, металевий молоток, акумулятор UTX4L-BS (MF), які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- сліди папілярних узорів залишити в матеріалах кримінального провадження;

- ключі запалювання; дві гумові накладки на руль, мотоцикл марки «Иж Юпитер-2», сірого кольору, 1970 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , які зберігаються у потерпілого ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю;

- мобільний телефон марки Tecno Spark Go 2023 BF 4/64 GB, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Скасувати арешти, накладені на речові докази у кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді від 14 березня 2025 року.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ч. 15 ст.615 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: