печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

20.03.2025 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні №0001879 від 13.09.2024 арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:

- жорсткий диск «HGST» серійний номер 4N3NGDBR;

- телефон «Sigma X-style 14 Mini» ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

- телефон «Galaxy A05» ІМЕІ: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 , що були вилучені в ході обшуку від 11.03.2025, у період часу з 09:17 год. по 10:49 год., на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/9895/25-к від 03.03.2025, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Сторона обвинувачення вказує на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001879 від 13.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 258-5, ч.ч. 1, 2 ст. 311, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0001879 від 13.09.2024 виділені з № 0000445 від 27.05.2022, за фактами вчинення невстановленими слідством особами кримінальних правопорушень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу (ліцензії), маючи корисливий мотив та мету, розробили злочинний план, спрямований на незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів на території України, з метою отримання не контрольованого державою прибутку.

Згідно із затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17 серпня 2007 року, «Переліком отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», дифенгідрамін (димедрол) є сильнодіючим лікарським засобом.

Згідно із затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 511 від 31 серпня 2007 року, «Великі та особливо великі розміри сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу», дифенгідрамін (тверді форми) від 50,00 г. і більше, являється особливо великими розмірами.

Так, ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого злочинного плану, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут димедролу, який згідно із затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17 серпня 2007 року, «Переліком отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», димедрол (дифенгідрамін) є сильнодіючим лікарським засобом, з корисливих мотивів та метою, не маючи спеціального на це дозволу, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, та невстановлених часі, місці та спосіб, але не пізніше 24.10.2022, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, придбав сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) масою 87,026 г., що є особливо великим розміром, з метою подальшого збуту шляхом пересилання, за наступних обставин:

Так, 10.10.2022 ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, у месенджері «Telegram» на власний абонентський номер « НОМЕР_5 » вказаний ним користувач « ОСОБА_6 » отримав від особи, залученої до конфіденційного співробітництва - ОСОБА_7 замовлення про необхідність придбання лікарського засобу - дифенгідраміну (димедролу), та подальше отримання шляхом здійснення поштового відправлення через ТОВ «Нова Пошта».

17.10.2022, ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного плану, вказав ОСОБА_7 здійснити грошовий переказ коштів у сумі 11467,5 гривень на банківську картку № НОМЕР_6 відкриту в ПАТ «Універсал Банк», яка належить ОСОБА_5 , як розрахунок за збут сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідраміну (димедролу).

18.10.2022 ОСОБА_5 після отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , у сумі 11470 гривень на банківську картку № НОМЕР_6 відкриту в ПАТ «Універсал Банк», та яка належить ОСОБА_5 , залучив ОСОБА_4 , який здійснив пересилання покупцю ОСОБА_7 сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) масою 87,026 г, в період часу з 16.15 год. по 16.35 год, 24.10.2022, з відділення № 287 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 7 (літера А), поштове відправлення ТТН № 2930, адресоване ОСОБА_7 , яку останній отримав 26.10.2022 об 13:28 год у відділенні № 25 ТОВ «Нова Пошта» розташованому за адресою: вул. Шевченка, 33 а, м. Чернігів, після чого надав отриманий пакунок працівникам поліції, який було оглянуто та вилучено речовину, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.12.2022 № КСЕ-19/125-22/8103-НЗПРАП яка містить в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 87,026 г., що є особливо великим розміром, тим самим, умисно, незаконно, без передбачених на те дозволів, з корисливих мотивів, збули сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

11.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, тобто за незаконне придбання та пересилання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу, в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

11.03.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/9895/25-к від 03.03.2025, у період часу з 09:17 год. по 10:49 год. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , до повідомлення про підозру у вчиненні злочину, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- жорсткий диск «HGST» серійний номер 4N3NGDBR;

- телефон «Sigma X-style 14 Mini» ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , без сім-картки;

- телефон «Galaxy A05» ІМЕІ: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 , без сім-карток.

Так, вищевказаною ухвалою суду про дозвіл на обшук передбачено вилучення мобільних телефонів, жорстких дисків та інших технічних засобів, шляхом зняття копії інформації з них.

Під час проведення обшуку ОСОБА_4 на вимогу слідчого надав для огляду вищевказані телефони, в ході огляду яких встановлено, що у телефоні «Sigma X-style 14 Mini» змінені налаштування системи за допомогою втручання з підключенням додаткових програмних забе, в результаті яких ІМЕІ телефону не відображається, ідентифікувати зазначений термінал зв`язку неможливо, а подібні засоби зв`язку зазвичай використовуються для конспірації, при вчиненні злочинів пов`язаних з необхідністю підтримання зв`язку між його учасниками із вжиттям заходів запобіганню ідентифікації осіб.

Також, при огляді вмісту телефону «Galaxy A05» виявлено листування у додатках, між ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, щодо співпраці з спецслужбами рф.

Крім цього, вміст вилученого жорсткого диску неможливо було оглянути під час обшуку у зв`язку із відсутністю технічних засобів за місцем проведення обшуку.

У зв`язку із встановленими обставинами, необхідністю здійснення детального огляду вилучених предметів, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину, виникла необхідність у їх вилученні, а після проведення огляду, буде можливо встановити обставини (їх наявність у пристроях), що підлягають доказуванню, визначені ст. 91 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Зазначені предмети є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва не надано дозволу на їх вилучення, разом з тим, вилучені телефони містять інформацію, що має значення для кримінального провадженні та може бути використана як докази, в ході досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Так, вчинення злочину відбувалось за попередньою змовою з іншими особами, з якими спілкування забезпечувалось у телефонному режимі, з метою забезпечення оперативного реагування та виконання замовлень, тобто вилучені засоби зв`язку могли використовуватись при вчиненні злочину та зберегли сліди у вигляді листування з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає можливій конфіскації майна.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0001879 від 13.09.2024 арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:

- жорсткий диск «HGST» серійний номер 4N3NGDBR;

- телефон «Sigma X-style 14 Mini» ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

- телефон «Galaxy A05» ІМЕІ: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 , що були вилучені в ході обшуку від 11.03.2025, у період часу з 09:17 год. по 10:49 год., на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/9895/25-к від 03.03.2025, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим та/або прокурором. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1