Справа № 626/2666/25
Провадження № 1-кс/626/1230/2025
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 серпня 2025 року м.Берестин

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 (відеоконференція), підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000825 від «20» серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт.Сахновщина, Харківської області, українка, громадянка України, не працює, з неповною вищою освітою, не одружена, має двох малолітніх дітей, не судима в силу ст.89 КК України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 стрільців,

- яка підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 20 серпня 2025 року, близько 07 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , не проживаючи за місцем проживання своєї матері, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у неприязних стосунках, зокрема через конфлікти, щодо місця перебування малолітньої дитини ОСОБА_4 , яка на той час перебувала за місцем мешкання ОСОБА_7 , маючи заздалегідь обдуманий злочинний умисел на протиправне позбавлення життя своєї матері, прибула на територію домоволодіння останньої, за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в медичних рукавичках та маючи при собі газовий балончик сльозогінної та дратівливої дії «Терен-4» та дерев`яну биту яку заздалегідь приготувала та принесла з собою, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою позбавлення життя, нанесла нею ОСОБА_7 близько десяти ударів по голові життєво важливій ділянці тіла. В подальшому з метою послаблення опору ОСОБА_7 розпилювала їй в обличчя вказаним балончиком сльозогінної та дратівливої дії «Терен-4». Після чого дерев`яну биту було вихоплено потерпілою ОСОБА_7 та викинуто в сторону. Далі, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , повалила її на землю, та в момент коли остання перебувала в положенні лежачи на спині, схопила дерев`яну палицю, та сіла на область черевної порожнини ОСОБА_7 та почала здійснювала дії, спрямовані на її удушення палицею, шляхом надавлювання нею на шию ОСОБА_7 .. Однак довести свій злочинний намір на вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не змогла, з причин, що не залежали від її волі, оскільки у цей час на територію домоволодіння ОСОБА_7 зайшов ОСОБА_9 , який шляхом застосування фізичної сили зняв ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , ти самим зупинив протиправні дії ОСОБА_4 .. Внаслідок отриманих травм потерпілу ОСОБА_7 було доставлено до медичного закладу де їй була надана своєчасна кваліфікована медична допомога та збережено життя.

За вказаним фактом відповідно до вимог ст. 214 КПК України відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від «20» серпня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: за фактом замаху на вбивство.

20.08.2025 року о 16 год. 29 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку 208 КПК України у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство.

21.08.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Викладені факти підтверджуються:

-Протоколом огляду місця події від 20.08.2025 в домоволодінні потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено: 1) Медальйон із зображенням Божої матері, 2 -3) Два Сланці, 4)Дерев`яна палиця зі слідами речовини бурого кольору, 5) Частина медичної перчатки синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, 6) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні землі, 7) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив зі стіни будинку, 8) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні скла вікна коридору 9) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив з виявлено плями на поверхні грунту біля коридору будинку 10) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні автомобіля з лівого боку 11)Ланцюг золотистого кольору довжиною 45 сантиметрів з пошкодженим замком, 12) Змив речовини бурого кольору та контрольний змив з виявленої плями біля переднього лівого колеса, 13) Резинка для волосся з залишками волосся, 14) Светр зі слідами речовини бурого кольору, 15Штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, 16) Газовий балон ТЕРЕН-4 зі слідами речовини бурого кольору 17)Балончик з надписом «Дихло» об`ємом 200 мл, 18)Жмут волосся темного кольору, 19) Медична рукавичка та частина медичної рукавички зі слідами речовини бурого кольору, 20)Дерев`яна бита зі слідами речовини бурого кольору.

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого старшим спеціалістом криміналістом відділення №1 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_10 здійснено обшук затриманої особи та вилучено: 1)грошові кошти в сумі 265,50 гривень, 2) Свідоцтво про народження дитини, 3) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , 4) копію картки платника податків, 5) ніж складний, 6) шприц, 7) медикаменти, 8) мотузку, 9) мобільний телефон з чохлом чорного кольору під яким знаходилися посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, дві банківські картки, візитівки та чеки, 10) рогатку, 11) пінцет, 12) окуляри, 13) розчіску з залишками волосся, 14) сірника, 15) помаду, 16) барсетку чорного кольору. Дані речі належать затриманій ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол.

- допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , який пояснює, на даний час він працює у будівельному магазині в селищі Сахновщина, Берестинського району, Харківської області, власником якого є ОСОБА_11 . 20.08.2025 близько 07:30 ОСОБА_9 прийшов на своє робоче місце, до магазину, що розташований по вул. Південновокзальна, с-ще Сахновщина. На той час магазин був зачинений. ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_11 дізнатися коли відчиниться магазин. ОСОБА_12 повідомив, що він перебуває в санаторії, а ключі від магазину знаходяться в його дружини ОСОБА_7 , та їх потрібно забрати, щоб відчинити магазин. ОСОБА_9 на велосипеді направився до місця мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Приїхавши останній почав стукати в паркан, але ніхто не виходив. ОСОБА_9 знову зателефонував до ОСОБА_11 та повідомив про це, він в свою чергу порадив звернути увагу чи є на території домоволодіння автомобіль, можливо ОСОБА_7 десь поїхала у справах. З метою перевірки наявності автомобіля на території подвір`я ОСОБА_9 переліз через паркан, та почав наближатися в напрямку будинку. Підійшовши ближче він почув розмову, тому вирішив піти туди. Підійшовши ОСОБА_9 побачив, що перед будинком, на земляній поверхні лежала ОСОБА_7 в крові та з видимими тілесними ушкодженнями, зокрема на обличчі. В цей час на ній зверху сиділа ОСОБА_4 та палицею давила на шию ОСОБА_7 .. ОСОБА_9 підбіг та відразу зняв ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та почав заспокоювати її. В цей час ОСОБА_13 лежала на землі. ОСОБА_9 допоміг підвестися ОСОБА_7 , але остання перебувала майже без свідомості, не могла самостійно стояти та сидіти. В цей час ОСОБА_4 сказала що їй потрібно переодягнутися, оскільки на її одязі були сліди крові, окрім цього вона перебувала в медичних перчатках синього кольору. ОСОБА_9 пішов до будинку за ОСОБА_4 , вона переодягнулася, склала речі до полімерного пакету , та перебувала в будинку, свідок перебував біля неї, щоб вона не покинула місце події. Після цього близько 08:10 ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_11 , та повідомив про даний факт, він же в свою чергу повідомив про це ОСОБА_14 , який викликав поліцію. По приїзду швидкої допомоги ОСОБА_7 було госпіталізовано спочатку до Берестинської ЦЛ, а в подальшому до Харківської обласної лікарні.

- Повідомленням про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме замаж на вбивство.

Згідно п.1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України існують ризики під час проведення досудового розслідування, а саме :

1. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, що підтверджується, тим, що ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання. В будь-який час може змінити місце перебування в іншу область, крім того, може перетнути державний кордон, оскільки проживає на відстані близько 70 кілометрів від нього, місце, що створить умови для її переховування суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до суду.

2. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 . розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідка ОСОБА_9 , оскільки він працює в магазині який належить її матері ОСОБА_7 , понятих, потерпілу ОСОБА_7 , оскільки остання є її матір`ю, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3. п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_4 незаконно впливати на свідка, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

4. п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його, оскільки, ОСОБА_4 може повторно вчиняти спроби насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, необхідно брати до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їм злочину, може вдатися до відповідних дій.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, тому вважаю не можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також сторона обвинувачення вбачає наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілу та свідків з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або вчинити інші злочини.

Вчинений ОСОБА_4 злочин безперечно викликав суспільний резонанс на території Сахновщинської селищної ради, також необхідно врахувати, що дана особа наразі не має роботи і постійних доходів, що в свою чергу може призвести до здійснення інших протиправних дій.

З ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним його обов`язків та не сприятиме запобіганню протиправних дій, які може вчинити підозрюваний.

Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість покарання те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи вище викладені ризики, вважаю їх реальними та вважаючи, що є всі достатні підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самої підозрюваної, яка просила обрати міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою та її адвоката, який підтримав позицію свого підзахисної, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого їй злочину за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що на даний час існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може:

Згідно п.1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України існують ризики під час проведення досудового розслідування, а саме :

1. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, що підтверджується, тим, що ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання. В будь-який час може змінити місце перебування в іншу область, крім того, може перетнути державний кордон, оскільки проживає на відстані близько 70 кілометрів від нього, місце, що створить умови для її переховування суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до суду.

2. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 . розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідка ОСОБА_9 , оскільки він працює в магазині який належить її матері ОСОБА_7 , понятих, потерпілу ОСОБА_7 , оскільки остання є її матір`ю, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3. п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_4 незаконно впливати на свідка, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

4. п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його, оскільки, ОСОБА_4 може повторно вчиняти спроби насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, необхідно брати до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їм злочину, може вдатися до відповідних дій.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, тому вважаю не можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто 16-29год. 20.08.2025 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосування насильства.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, який пов`язаний з змахом на вбивство своєї рідної матері, то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000825 від «20» серпня 2025 року за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16год. 29хв. 20 серпня 2025 року до 16год. 29хв. 17 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачена ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваній та її захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1