Справа № 650/2961/25
Номер провадження 1-кп/954/273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , Істоміна , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження №0000329 від 11.02.2025за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Нововоронцовського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000329 від 11.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Клопотання обґрунтоване тим, що існують ризики передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо продовження строку дії запобіжного заходу заперечив.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 просив суд врахувати, що клопотання прокурора містить виключно припущення про можливі ризики. Разом з тим, жоден ризик не доведений.

Обвинувачений ОСОБА_8 щодо продовження строку дії запобіжного заходу заперечив, та зазначив, що прокурор не довів наявність ризиків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 щодо клопотання про тримання під вартою заперечив, оскільки жоден з ризиків не доведений. Разом з тим, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_11 просила клопотання задовольнити, з огляду, що вона побоюється за своє життя, у разі якщо до обвинувачених буде застосований інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, розглянувши клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; індивідуальні обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що за ст. 12 КК України є тяжким та особливо-тяжким злочинок.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального провадження. Тому, суд дійшов висновку, що на вказаній стадії судового розгляду є підстави вважати, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов наступного висновку.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій таких осіб.

Прокурор наполягав, що в цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Першим ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик переховуватись від суду. Так, обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у зв`язку із пред`явленням обвинувачення у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, особливо тяжкого злочину у подальшому, їх може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у виді санкцій, можуть умисно ухилитися від явки або переховатись від суду. Отже, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб можуть переховуватись від суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини у справі.

Другим ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні. Так, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , можуть узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання завдань у кримінальному провадженні.

Також, при оцінці цього ризику не можуть залишатися поза увагою суду права потерпілої. Так, забезпечення процесуальних прав потерпілої покликане сприяти вирішенню завдань кримінального провадження, реалізації конституційної гарантії судового захисту прав і свобод людини. Принципово важливим є положення про те, що обов`язок держави є запобігати і припинити в установленому законом порядку будь-які посягання, що здатні заподіяти шкоду і моральні страждання потерпілому.

Щодо зазначення прокурором наявності третього ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 можуть перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на них, як на обвинувачених у кримінальному провадженні в разі обрання їм більш м`якого виду запобіжного заходу; перебуваючи на свободі можуть мати змогу знищити докази та речі які могли зберегти на собі сліди кримінального провадження, та на даний час ще не були вилучені слідчими, суд зазначає наступне. У вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування завершено, слідчі дії вже не проводяться, а докази всі вилучені. Прокурор, уточнивши щодо такого ризику зазначив, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, що перешкодить кримінальному провадженню, про що суд зазначає, що така обставина є обґрунтуванням першого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, наявність такого ризику є необґрунтованим.

Четвертим ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення.

Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 , останній раз 29.10.2019 Херсонським міським судом Херсонської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 17.10.2012 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 289 ч. 2, ст. 121 ч. 1, 185 ч. 2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та врахування індивідуальних обставин.

Суд визначив, що ризик переховування від правосуддя, впливу на свідків та потерпілу, а також вчинення нового злочину є надто високими. Прийнято до уваги і той факт, що обвинувачені раніше вже були засуджені за умисні корисливі злочини, і їх судимості наразі не зняті та не погашені. Це вказує на їхню схильність до протиправної поведінки та неспроможність стати на шлях виправлення, що підтверджує ймовірність вчинення ними нових злочинів. Разом з тим, вчинення особливо тяжкого злочину є вагомою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, оскільки це свідчить про високу суспільну небезпеку діянь обвинувачених.

Отже, виключно тримання під вартою може ефективно запобігти наявним ризикам. Такий запобіжний захід є пропорційним наявним ризикам і забезпечує ефективне проведення судового розгляду, а також захист прав потерпілих, тому відсутні підстави для застосування інших альтернативних запобіжних заходів.

Щодо визначення розміру застави.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, з огляду, що обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 27, 314, 314-1, 315, 316 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 02 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 02 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3