Справа № 357/8080/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження №0001150 від 10.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київської області, не працюючого, розлученого, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.01.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. 13.05.2022 звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 5 місяців 24 дні; 28.03.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, який сплачений в повному обсязі; 19.10.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . 4 ст. 186 КК України, під час судового розгляду учасниками кримінального провадження укладена угода про визнання винуватості, за письмовою згодою законного представника неповнолітнього потерпілого.

Так, встановлено, що 10 травня 2025 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на дитячому майданчику, що біля будинку № 55 по просп. Незалежності (вул. Леваневського) в м. Біла Церква Київської області, побачив малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та в нього виник умисел на незаконне заволодіння мобільним телефоном, який останній тримав у руках.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, діючи в умовах воєнного стану, під приводом прослуховування музики, звернувся до ОСОБА_6 з проханням скористатись його мобільним телефоном марки «Redmi 10C Octan Blue 4 Gb RAM 64 GB ROM» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на що останній, добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_5 , надав йому вказане майно. В свою чергу ОСОБА_5 , діючи з метою доведення свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння мобільним телефоном потерпілого до кінця, не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 повернути мобільний телефон, діючи з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме, замахнувся рукою, відштовхнув малолітнього та висловив словесну погрозу, що вб`є його, після чого почав бігти з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4 332 грн. 38 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

04.06.2025 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , за згоди законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 04.06.2025 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час підготовчого судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 04.06.2025.

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву відповідно до якої не заперечував проти затвердження угоди. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 186 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років. На підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за вказаним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2023, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставинами, що пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога отримував допомогу з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2015 по 2023 роки, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, під час іспитового строку вчинив корисливий злочин, розлучений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації, яке не співпадає з його фактичним місцем проживання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2023, згідно з яким ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Таким чином ОСОБА_5 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_5 фактично був затриманий 14 год. 13 хв. 10.05.2025 безпосередньо після вчинення злочину.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2025 № 357/6961/25 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів, який неодноразово був продовжений на підставі наявності встановлених ризиків при обранні.

Відповідно до заявленого клопотання прокурора під час судових дебатів, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при судовому розгляді ризиків.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення з 14 год. 13 хв. 10.05.2025 по час набуття законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 04.06.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.06.2025 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2023 та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14 год. 13 хв. 10.05.2025, зарахувавши ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 14 год. 13 хв. 10.05.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по справі: мобільним телефоном марки «Redmi 10C Octan Blue 4 Gb RAM 64 GB ROM» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому, залишити у останнього, як власника майна.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_8