29.04.25
Справа № 635/7859/24
Провадження № 1-кп/635/ 432/2025
У ХВ А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року с. Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі Харківського районного суду Харківської області кримінальне провадження зареєстроване в ЄДРДР за №0001469 від 26.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.114 - 2 КК України,

в с т а н о в и в:

Харківський районний суд Харківської області проводить судовий розгляд за обвинувальним актом за кримінальним провадженням, зареєстрованим в ЄДРДР за № 0001469 від 26.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.114 - 2 КК України.

Стислий зміст обвинувачення: 17.02.2024 ОСОБА_4 рухаючись поблизу ділянки місцевості, на якій знаходиться АЗС-мийка, перебуваючи у транспортному засобі здійснив збір інформації про розташування утвореного відповідно до законів України військового формування. У подальшому , ОСОБА_4 прибув до домоволодіння за зазначеною адресою, в якому перебував раніше йому знайомий, добровільно, без фізичного примусу, вербально поширив цій особі інформацію про перебування військовослужбовців військових формувань на ділянці місцевості із географічними координатами. Згідно з отриманою інформацією в цей день військовослужбовці військової частини виконували бойове завдання та перебували у районі із наведеними координатами. Поширена інформація не розміщувалася у відкритому доступі. Дій ОСОБА_4 сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 2 ст. 114-2 КК України.

25.04.2025 у судовому засідання прокурором надано письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшились і не припинили свого існування. Зокрема, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до ОСОБА_7 інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого. Подане клопотання прокурор підтримав та просив його задовольнити.

Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК за обставин викладених у обвинувальному акті. Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_9 вказаного злочину, який карається позбавленням волі у зв`язку з чим до нього судом під час проведення досудового слідства був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечував. Доводи ОСОБА_7 полягають у тому, що на думку обвинуваченого він не заподіяв та своїми діями не міг заподіяти жодної шкоди інтересам держави, перебуваючи на волі він міг би відновлювати дома, оскільки є фахівцем у галузі будівництва

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 також заперечувала проти продовження строку тримання під вартою. Заперечення адвоката ґрунтуються на тому, що посилання прокурора на існування ризиків уявне та не підтверджується доказами. Адвокат наполягала на тому, що антиукраїнська налаштованість обвинуваченого вигадана, а досліджені у судовому розгляди докази, не стосуються пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення.

Заслухавши заперечення обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Суд вважає необґрунтованим ризик того, що ОСОБА_8 може впливати на свідків, оскільки більша їх частина вже допитана та надала свідчення про позитивну характеристику обвинуваченого та необізнаність їх щодо обставин, які кваліфікуються стороною обвинувачення, як кримінальні правопорушення, та які ставляться у провину особі, щодо якої проводиться судовий розгляд.

Щодо ризику знищення доказів, які можуть доводити провину обвинуваченого у разі зміни йому запобіжного заходу, то суд зауважує, що сторона обвинувачення ретельно підготувалася до судового розгляду та зібрала велику кількість доказів, більшість з яких вже долучена судом до кримінального провадження, а інша знаходиться у недосяжному для обвинуваченого місці.

У клопотання прокурора дослівно зазначено:

- переховуватися від суду. ОСОБА_4 , розуміючи складність проведення судового розгляду, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії російської федерації проти України, а також передбачене санкцією ч. 2 ст. 114-2 КК України лише покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватись від суду, в тому числі на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи, його репутація та майновий стан, отримані в рамках даного провадження докази, ідеологічні мотиви здійснення протиправної діяльності за вищевказаних обставин, а також вчинення злочину в умовах воєнного стану, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо наявності негативної репутації у ОСОБА_4 .

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв?язками та усіма видами зв?язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторно вчинити злочин («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»);

Під час досудового розслідування слідчим СВ УСБУ в Харківській області встановлений ризик, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час досудове розслідування завершено та зібрані необхідні та достатні докази для доведення винуватості у суді, у зв`язку з цим, вказаний ризик втратив свою актуальність. Однак, під час досудового розслідування встановлені та допитані свідки, наявність яких свідчить про актуальність ризика впливу ОСОБА_4 на них. Тому встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування встановлено та допитано свідків, які ще не давали покази безпосередньо суду. Тому з метою запобігання впливу ОСОБА_4 на свідків, наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати визначену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб на свідків у цьому кримінальному провадженні.

- Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , будучи громадянином України, є категорично негативно налаштованим проти військовослужбовців, фактично діяв проти військових Збройних Сил України та інших військових формувань, які задіяні у відсічі збройної агресії російської федерації, підтримав дії РФ, як держави-агресора, та незаконних збройних формувань, а тому може й надалі сприяти у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань в умовах воєнного стану, що може призвести до вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Відповідно до встановлених обставин ОСОБА_8 добровільно без будь-якого примусу поширив інформацію про розташування Збройних Сил України, а тому наявний ризик продовження своєї злочинної діяльності на шкоду інтересам України.

В ході слідчих дій отримано обґрунтовані докази, що у ОСОБА_8 відсутні патріотичні переконання до держави Україна та він має стійкі ідеологічні погляди, направлені на підтримку збройної агресії РФ проти України, окупацію підрозділами держави-агресора території Харківської області, а також надання стороннім особам допомоги шляхом передачі необхідної їм інформації. Враховуючи вказане, а також характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність таких дій в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.

Інкриміноване кримінальне правопорушення є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які направлені на забезпечення державної безпеки та обороноздатності, незалежності країни та її конституційного ладу, ОСОБА_8 повідомив сторонній особі відомостей про розташування військовослужбовців та військової техніки ЗС України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, а покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у виді лише позбавлення волі може спонукати останнього на дії пов`язані з переховуванням від суду, незаконному впливу на свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

З урахуванням обставин та характеру вчинення інкримінованого злочину наведені ризики продовжують існувати також і під час судового розгляду обвинувального акту стосовно обвинуваченого»>>

Проаналізувавши доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою станом на 25.04.2025, суд дійшов висновку про те, що твердження сторони обвинувачення про відсутність у ОСОБА_7 патріотичних переконань до держави Україна та він має стійкі ідеологічні погляди, спрямовані на підтримку збройної агресії рф, не доведені. Допитані свідки не підтвердили цього. За цієї обставини суд відхиляє доводи прокурора про те, що обвинувачений може вчинити новий злочин проти держави Україна, оскільки таку можливість прокурор обґрунтовував саме ідеологічною спрямованістю ОСОБА_7 . Про недоведеність ризику впливати на свідків доводи суду також наведені вище.

Але у зв`язку із цим суд зазначає, що для обґрунтованого тримання під вартою достатньо існування хоча б одного ризику.

У цьому контексті суд зазначає, що згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених у т.ч.2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В Україні діє воєнний стан, а тому захист цінностей суспільства переважає у даній справі інтереси окремої особи, звільнення якої викликало б втрату довіри до органів влади усіх гілок.

Суворість передбаченого покарання є не тільки суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а й необхідністю забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру кримінального правопорушення, по якому ОСОБА_4 висунуте обвинувачення та забезпечить охорону суспільного інтересу.

В судовому провадженні на даній стадії докази, надані стороною обвинувачення ще не розглянуті у повному обсязі, а тому суд на даному етапі не має змоги оцінити усі докази у їх сукупності, прийняти рішення про обґрунтованість підозри, а відтак, тримання обвинуваченого під вартою до моменту можливого остаточного вирішення цього питання, не буде порушувати балансу між суспільними інтересами та правами ОСОБА_7 .

З огляду на наведене, суд згодний з тим, що у сторони обвинувачення є достатні дані вважати, що ризик, передбачений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, що свідчить про неможливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи характер та тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 23 червня 2025 року включно.

На підставі абзацу 3 частини 4 статті 183 КПК України заставу не встановлювати.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 23 червня 2025 включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_9 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовити 29 квітня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1