Справа №523/5691/25
Провадження №1-кс/523/2085/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання керівника ТОВ «Північ транс» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання керівника ТОВ «Північ транс» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, обґрунтоване відсутністю потреби у подальшому застосуванні даного заходу, з посиланням на наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000655 від 02.04.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2025р. накладено арешт, в тому числі, на автобус марки «I-VAN А07А-41», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «ПТ».

В судовому засіданні представник ТОВ «Північ транс» - ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання керівника ТОВ «Північ транс» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, оскільки в рамках кримінального провадження автобус визнаний речовим доказом та відносно нього досі не проведені всі необхідні експертні дослідження.

Дослідивши матеріали клопотання та надані документи, заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник ,інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідженням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що відділом поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000655 від 02.04.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

При накладенні арешту 09.04.2025р. слідчий суддя виходив із того, що вищевказаний автобус має значення речового доказу по кримінальному провадженню та наявні підозри вважати, що він є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що скасування арешту на майно на даній стадії кримінального провадження може порушити досягнення мети арешту, що буде суперечити загальним засадам проведення кримінального провадження в рамках чинного Законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-174, 284 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання керівника ТОВ «Північ транс» ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - задовольнити частково.

Після отримання висновків експертиз у кримінальному провадженні №0000655 від 02.04.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернути транспортний засіб - автобус марки «I-VAN А07А-41», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «ПТ», за належністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1