УХВАЛА

28 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 369/4245/24

провадження № 51-1515 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року щодо останнього,

установив:

За результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 , апеляційний суд залишив без змін вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінальних, правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України до остаточного покарання, визначеного на підставі ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цю касаційну скаргу належить залишити без руху та встановити захиснику строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Також, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке конкретно рішення має прийняти суд касаційної інстанції, яке б узгоджувалось із повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 436 КПК України

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання через надмірну суворість, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та, відповідно до тексту прохальної частини скарги, просить Касаційний кримінальний суд ухвалити нове рішення, яким призначити засудженому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник, серед наведених у скарзі обставин, які, на його думку, не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання засудженому, зазначає, зокрема, що апеляційний суд, розглядаючи його апеляційну скаргу з підстав надмірної суворості призначеного покарання, не дослідив докази на предмет їх допустимості та належності.

Також вважає, що за відсутності певних фактичних обставин засудженому могло бути призначено більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Проте, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Зокрема, належить звернути увагу захисника на суперечливість наведеного ним обґрунтування, оскільки він вважає за можливе пом`якшення покарання засудженому фактично через невідповідність висновків суду фактичним обставинам у частині доведеності вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, вимоги захисника не відповідають приписам ст. 436 КПК України.

Отже, наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року щодо останнього залишити без руху, встановивши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3