Справа № 462/4001/25
провадження 1-кс/462/1016/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000495 від 18.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області старший майор поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , 05.06.2025 року (вх. № 12361) звернулась до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням в порядку ст. 171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: на грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГТ № 3726641, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АН № 4101782, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АИ № 2961619, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ВУ № 1734160, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АЕ № 3915030, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 1270500, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЗМ № 9392603, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 9292337, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЕП № 4131642, вилучені у ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст.208 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10 год. 50 хв. 15.05.2025 року придбав та переніс до алеї по вул. Чернівецькій, 9 в м. Львові, де в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів та вибухових пристроїв, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, збув ОСОБА_6 корпус гранати М-50 іноземного виробництва, з маркуванням методом тиснення на боковій частині «HF 63/43» та підривач до гранати, поєднаний з кільцем та запобіжною скобою, із маркуванням на верхній частині скоби методом тиснення «VRT JVA 1634», які у конструктивному їх поєднанні утворюють ручну гранату Sirpalekasikranaatti m/50 FRAG виробництва Фінляндії промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення та запал ручних гранат типу УЗРГМ (UZRGM) промислового виготовлення, які у конструктивному їх поєднанні є осколковою оборонною ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення та відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, двадцять один патрон із маркувальним позначенням в донній частині «3-62», «270-70», «270-62» та «539-52», які є боєприпасами, патронами кал. 7,62 мм (7,62х39), які призначені для стрільби з бойової, нарізної вогнепальної зброї автоматів Калашнікова відповідного калібру, промислового виробництва, придатні для стрільби, а також один патрон із маркувальними позначеннями в донній частині «188-73», який є боєприпасом, патроном кал. 7,62х54R, які призначені для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї, гвинтівок і карабінів Мосіна та кулметів Калашнікова, промислового виробництва, придатний до стрільби, тим самим здійснив умисне, незаконне придбання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 05.06.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10 год. 40 хв. 05.06.2025 року придбав та переніс до будинку № 14а по вул. Залізничній в м. Львові, де в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів та вибухових пристроїв, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, збув ОСОБА_6 за 9 000 гривень корпус гранати DМ-61, підривач DМ-82, корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ 2 (по яких на даний час призначено вибухово-технічну експертизу), після чого був затриманий працівниками поліції.

05.06.2025 року свідок ОСОБА_6 отримав від працівників поліції грошові кошти в сумі 9 000 гривень для закупки боєприпасів у ОСОБА_5 , а саме, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГТ № 3726641, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АН № 4101782, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АИ № 2961619, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ВУ № 1734160, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АЕ № 3915030, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 1270500, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЗМ № 9392603, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 9292337, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЕП № 4131642.

05.06.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час затримання у останнього було виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГТ № 3726641, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АН № 4101782, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АИ № 2961619, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ВУ № 1734160, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АЕ № 3915030, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 1270500, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЗМ № 9392603, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 9292337, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЕП № 4131642, які він отримав від ОСОБА_6 за збут боєприпасів.

Таким чином, є підстави вважати, що вказані грошові купюри є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

05.06.2025 року на підставі постанови слідчого про визнання речових доказів вилучені у ОСОБА_5 грошові купюри визнано речовими доказами.

З огляду на зазначене просить клопотання задовольнити.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та приймаючи до уваги прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, а також власника майна, оскільки існує реальна загроза приховування, пошкодження та знищення речей зазначених в клопотанні.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000495 від 18.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 263 КК України.

05.06.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час затримання у останнього було виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГТ № 3726641, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АН № 4101782, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АИ № 2961619, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ВУ № 1734160, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АЕ № 3915030, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 1270500, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЗМ № 9392603, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 9292337, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЕП № 4131642, які він отримав від ОСОБА_6 за збут боєприпасів.

05.06.2025 року вище вказані предмети визнано речовим доказом в межах кримінального провадження № 0000495.

Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Висновки суду.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що є підстави вважати, що вказані грошові купюри є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, їх визнано речовим доказом, а тому з огляду на матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеними у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на них арешт.

З огляду на викладене, керуючись ст. 170 -173 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000495 від 18.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГТ № 3726641, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АН № 4101782, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АИ № 2961619, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ВУ № 1734160, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія АЕ № 3915030, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 1270500, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЗМ № 9392603, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ГЛ № 9292337, грошову купюру номіналом 1 000 гривень серія ЕП № 4131642, вилучені у ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: