Провадження № 1-кп/638/1873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження №0000045 від 21.03.2025 року у стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вище Солоне Борівського району, Харківської області, українця, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, зі слів має на утриманні двох дітей, не працевлаштований, є інвалідом 2 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебувають матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що не пізніше 25 липня 2022 року, точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на окупованій військовослужбовцями рф території м.Ізюм Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області на призначення його на посаду не пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області, а саме на посаду: «спеціаліста відділу культури, молоді та спорту тимчасової військово - цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області».

ОСОБА_4 , перебуваючи з липня 2022 року відповідно до трудового договору б/н від 25.07.2022 укладеного між представником незаконно створеної на території Ізюмського району окупаційної адміністрації «и.о. главы военно гражданской администрации Изюмського района Харьковской области» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на посаді «спеціаліста відділу культури, молоді та спорту тимчасової військово - цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області», продовжуючи реалізацію свого злочинного протиправного умислу, сприяв розвитку діяльності на території м. Ізюм Харківської області незаконно створеного окупаційними силами російської федерації органу влади «Военно гражданской администрации Изюмского района Харьковской области», а саме регулярно відвідував робоче місце та виконував доручену роботу, зокрема здійснював збір інформації, щодо пошкоджених спортивних об`єктів м. Ізюм Харківської області, формував списки зазначених об`єктів для подальшого ремонту, за що отримував заробітну плату.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

В судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження за закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, про та надав письмове клопотання.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що застосування до нього положень статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення його від кримінальної відповідальності, з чим останній погодився, підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та вважала за можливе закрити кримінальне провадження.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ч.2 ст.111-1 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги відсутність незнятої та непогашеної судимості у обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, минуло понад два роки, а відповідно строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України, закінчилися.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження №0000045 від 21.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України - закрити.

Речовий доказ трудовой договор 25 июля 2022 года, военно-гражданская администрация Изюмского района Харьковской области, в лице и.о. Главы ВГА ОСОБА_5 , действующего на основании Положения о Военно-гражданской администрации с одной сторони и гражданина Украины ОСОБА_4 , 16 февраля 1995 года рождения, паспорт НОМЕР_1 выдан 16.05.2011 Боровским РО ГУ ДМС Украины в Харьковской области, проживающая: АДРЕСА_1 » на 3-х арк; Копія паспорту громадянина України (1,2,4,5,10,11,12,13 сторінки) та ідентифікаційного коду, у вигляді фотокопій, барвником чорного кольору на ім`я ОСОБА_4 на 4-х аркушах; « Платежная ведомость №10 от 25 августа 2022 года» в правому куті даного документу мається затвердження у вигляді печатки «Администрация города Изюм», а також підписом «и.о. Главы ВГА ОСОБА_5 », на 3-х арк зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1