Справа № 1-кс/593/192/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" травня 2025 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі: слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогачин Бережанського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_4 08 травня 2025 року, у кримінальному провадженні, внесеному 10 травня 2024 року до ЄРДР за №0000094, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України. Метою запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, про застосування якого щодо ОСОБА_8 просить слідчий, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема:

-запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування/суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) наявність такого ризику мотивована тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та усвідомлюючи неминучість свого покарання за вчинення даного злочину може переховуватись від досудового слідства;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК) наявність такого ризику обґрунтована тим, що підозрюваний на даний час ніде не працює, немає постійного джерела доходу, може бути схильним до вчинення нових корисливих майнових злочинів;

-незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні (п.3 ст.177 КПК України) наявність такого ризику мотивована особливістю процедури отримання свідчень учасників кримінального процесу, а саме, на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту свідків та потерпілих слідчим чи прокурором, або слідчим суддею. На стадії ж судового розгляду джерелом доказів може бути лише безпосередній допит особи судом у судовому засіданні. Таким чином, суд може ґрунтувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Як вважає сторона обвинувачення, у цій справі є ризик впливу підозрюваним ОСОБА_5 на потерпілого, позаяк кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії досудового розслідування; момент безпосереднього отримання судом свідчень та їх дослідження ще не настав.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України, наявність перелічених ризиків, а також той факт що ОСОБА_5 не працює, не має джерела доходу, схильний до вчинення злочинів та може переховуватись від слідства та суду, а також впливати на потерпілого, однак визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні, надала пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні клопотання слідчого також підтримала, наполягала на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання слідчого сказав, що підтримує позицію своєї захисниці адвокатки ОСОБА_6 , також повідомив суд, що свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі.

Захисниця підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатка ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, вважає його необґрунтованим, оскільки ризики, на існування яких посилається сторона обвинувачення - відсутні; просить у задоволенні клопотання відмовити у цілому.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані в його обгрунтування, заслухавши думку учасників процесу, дійшла такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено таке:

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України визнав повністю. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень, також повністю підтверджується й зібраними у процесі досудового розслідування доказами.

Досудовим розслідуванням встановлено такі фактичні обставин, за яких було вчинено інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2025 року близько 11 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, - ОСОБА_5 , проходивши по вул.Львівська, у м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, виявив біля зупинки припаркований автомобіль марки ВАЗ 21063 із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Помітивши, що у вказаному автомобілі водійське вікно є відчиненим та на панелі лежить сумка чорного кольору, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, v вищезазначений час та місці ОСОБА_11 з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав чорну сумку, яка належала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , у якій зберігались його грошові кошти у сумі 3500 гривень.

Сумку із грошовими коштами ОСОБА_11 взяв із собою та покинув місце вчинення злочину, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2025 року близько 11 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 , проходивши по вул.Львівська у м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, виявив біля зупинки припаркований автомобіль марки ВАЗ 21063 із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Помітивши, що у вказаному автомобілі водійське вікно є відчиненим та на панелі лежить сумка чорного кольору, в якій знаходилась банківська картка АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_12 . В той час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел у вищевказаний час та місці ОСОБА_11 , який побачив в автомобілі сумку ОСОБА_12 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з корисливих мотивів, з прямим умислом, переконавшись що його дії мають таємний характер, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав чорну сумку, у якій зберігалася банківська картка для обслуговування банківського банківського карткового рахунку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , на якій був написаний код з чотирьох цифр, що являється пін-кодом до вказаної картки, яка є різновидом офіційних документів, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу. Сумку із банківською карткою, яка належить ОСОБА_13 , ОСОБА_11 взяв із собою та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись карткою на власний розсуд, а саме ОСОБА_11 в період часу з 12 березня 2025 року по 18 березня 2025 року здійснив зняття грошових коштів на загальну суму 20180 гривень у банкоматах м.Бережани.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2025 року близько 11 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено. ОСОБА_11 , проходивши по вул.Львівська у м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, виявив біля зупинки припаркований автомобіль марки ВАЗ 21063 із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Помітивши, що у вказаному автомобілі водійське вікно є відчиненим та на панелі лежить сумка чорного кольору, в якій знаходився паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 . В той час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_11 , який побачив в автомобілі сумку ОСОБА_12 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись, що його дії мають таємний характер, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав чорну сумку, у якій зберігався паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 , який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати держателя цього спеціального засобу, покинув місце злочину, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 березня 2025 року близько 11 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_10 , який перебував по вул. Тернопільській у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 11 березня 2025 року банківську картку ОСОБА_12 повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_11 близько 11 години 12 березня 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Тернопільська, 7 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_11 о 11 годині 21 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3531 гривень 50 копійок потерпілого шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 березня 2025 року близько 13 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_10 , який перебував по вул. Тернопільській у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 11 березня 2025 року банківську картку ОСОБА_12 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_11 близько 13 години 13 березня 2025 року направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул.Тернопільська, 7 м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_11 о 12 годині 43 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3531 гривень 50 копійок потерпілого шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 близько 10 години 14 березня 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за здресою: вул. Тернопільська, 7 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_11 о 09 годині 28 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3430 гривень 60 копійок, які належали ОСОБА_12 шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, кий був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 близько 11 години 16 березня 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул.Тернопільська, 7 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_11 о 11 годині 00 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3531 гривень 50 копійок, які належали ОСОБА_12 шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

Надалі, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 близько 11 години 17 березня 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Степана Бандери, 16 м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_11 о 11 годині 23 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 2623 гривень 40 копійок, які належали ОСОБА_12 шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 близько 12 години 18 березня 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за вдресою: вул. Тернопільська, 7 м. Бережани Тернопільського району Тепнопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі ОСОБА_11 o 11 годині 27 хвилини повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3531 гривень 50 копійок, які належали ОСОБА_12 шляхом їх зняття з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_11 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим сппичинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 20180 гривень.

Слідчою ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором ОСОБА_9 , ОСОБА_5 08 травня 2025 року повідомлено, що він підозрюється у скоєнні за вищевказаних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України.

Інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного (обвинуваченого) зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Таким чином, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає в обмеженні права підозрюваного, обвинуваченого на свободу пересування, вибір місця проживання (перебування), забезпеченні виконання покладених на нього процесуальних та інших, визначених законом і зазначених в особистому зобов`язанні, обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Щодо визначення обґрунтованості підозри, слідча суддя приймає до уваги п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, згідно якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими з яких є:

- протоколом огляду від 11 березня 2025 року та доданою до нього таблицею ілюстрацій;

- протоколом огляду від 19 березня 2025 року із доданими фото таблицями;

- протоколом огляду відеозапису від 20 березня 2025 року;

- протоколами допиту допиту підозрюваного від 08 травня 2025 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08 травня 2025 року із доданими фото таблицями.

З огляду на надані суду й досліджені матеріали кримінального провадження, слідча суддя вважає, що слідчим й прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, що виправдовує необхідність подальшого розслідування цього кримінального провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Також, слідча суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що може психологічно вплинути на особу підозрюваного та при цьому спонукати його до вчинення дій, які не забезпечать безперешкодне завершення досудового розслідування.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей та інше.

У цій справі, слідча суддя враховує процесуальну позицію підозрюваного, який по своїй суті визнав вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, особисто не навів жодного аргументу проти обґрунтувань цього клопотання.

Щодо позиції сторони захисту, яка вказала на відсутність жодного із перелічених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що є безумовною підставою для відмови у обранні її підзахисному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд зазначає таке.

Поінформованість підозрюваного про місце проживання потерпілого свідчить про високу ймовірність того, що підозрюваний може чинити тиск на них, узгоджувати із ним процесуальну поведінку, домовлятись про зміст свідчень, тобто про наявність ризиків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

У той же час, стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, як можливість переховування від слідства та суду, оскільки у судовому засіданні не повідомлено жодних обставин, за яких підозрюваний перешкоджав би проведенню досудового розслідування та/ або вчиняв би дії, які б свідчили про його намір зникнути.

Виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого й необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000094 від 11 березня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогачин Бережанського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, запобіжний захід, - особисте зобов`язання строком на два місяці та покласти на цей строк на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого із населеного пункту у якому він проживає (с.Рогачин Нараївської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області);

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Ця ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення та діє стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 08 липня 2025 року (включно).

Копію даної ухвали вручити слідчій ОСОБА_4 прокурору ОСОБА_3 , підозрюваному ОСОБА_5 , захиснику (адвокату) ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України, повний текст ухвали суду складено 12 травня 2025 року.

Згідно положень частини другої статті 392 КПК України окреме апеляційне оскарження цієї ухвали суду, як постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані при апеляційному оскарженні судового рішення у цій справі.

Слідча суддя ОСОБА_1