ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11серпня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000085 від 13.03.2025, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 16.09.2025 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

ЄУНС: 727/8816/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-сс/822/213/25 Доповідач: ОСОБА_1

- утримуватись від спілкування із ОСОБА_10 .

На вказане рішення слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо її підзахисного.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави не відповідає вимогам ст. 178 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею не оцінено сукупність обставин, наданих стороною захисту, які спростовують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Звертає увагу на те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, оскільки закупівля автомобіля марки «Ford transit» 2023 року випуску була проведена КП «Чернівціводоканал» у повній відповідності до вимог законодавства про публічні закупівлі, в тому числі в частині дотримання рекомендацій щодо визначення очікуваної вартості предмету закупівлі.

Уважає, що висновок експерта №СЕ-19/126-25/5944-АВ від 16.05.2025 року за результатом проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки слідчим не додано до клопотання про застосування запобіжного заходу постанови про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні №0000085 від 13.03.2025, яким би підтверджувались повноваження старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 на вчинення дій в рамках досудового розслідування.

Уважає, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені в клопотанні про застосування запобіжного заходу ризики наявні і виправдовують застосування застави.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, що, відповідно до приписів статей 405, 422 КПК України, не перешкоджає здійсненню судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п`ятою ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000085 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, за яким 16.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у його вчиненні.

17.07.2025 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 , яке 30.07.2025 р. ухвалою слідчого судді було задоволено частково.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, а долучені до клопотання матеріали є такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила дане кримінальне правопорушення.

Вказане узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано.

Твердження захисника про неналежнічть окремих доказів, апеляційний суд вважає передчасними, оскільки це питання вирішується судом на іншій стадії провадження - стадії судового розгляду кримінального провадження по суті. При цьому, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то такі знайшли своє підтвердження та об`єктивно існують, а тому задля їх попередження необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді застави.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, зважаючи на те, що досудове розслідування триває і не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

На даний час застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання. При цьому, на думку апеляційного суду, інший, більш м`який запобіжний захід, не здатен запобігти встановленому ризику та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Що стосується твердження захисника про недоведеність існування ризику, то таке є безпідставними.

Так, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст. 177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрювана обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому. А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваної, що і було зроблено слідчим суддею у цьому провадженні.

Поряд з цим, апеляціний суд позбавлений надани оцінку іншим ризикам, які зазначені у апеляційній скарзі стороною захисту, оскільки такі не були встановлені слідчим суддею.

Також колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є пропорційним наявному ризику та тяжкості кримінального правопорушення, за яким ОСОБА_5 повідомлено про підозру у його вчиненні. При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, зокрема факт, що він є єдиним годувальником у сім`ї та соціальні зв`язки останнього. Саме ці обставини стали підставою для зменшення початково запропонованого прокурором розміру застави зі 279 прожиткових мінімумів до 80 прожиткових мінімумів, що свідчить про урахування конкретних обставин справи.

Такий підхід узгоджується із завданнями досудового розслідування, спрямованими на всебічне, повне та неупереджене з`ясування обставин кримінального правопорушення. У справах щодо корупційних злочинів суди зобов`язані забезпечити не лише дотримання прав підозрюваного, а й ефективний захист суспільних інтересів, що потребує підвищеної суворості в оцінці потенційних загроз.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, отже підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.177,178, 182, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3