Справа № 591/316/20
Провадження № 1-кп/591/122/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2025 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 , ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке, на їх думку, він вчинив за таких обставин:

ОСОБА_6 в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 18, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативних розробок та організації агентурно-оперативної роботи Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Сумській області, 12.07.2019 близько 22 год. 30 хв. поблизу дамби, розташованої неподалік будинку №12 по вул. Івана Сірка в м. Суми, з метою реалізації свого злочинного, корисного умислу, спрямованого на протиправне заволодіння грошовими коштами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, обманним шляхом, на свою незаконну вимогу отримав від ОСОБА_8 , який перебував під контролем правоохоронних органів, частину грошових коштів у сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

В подальшому, 15.07.2019 о 14 год. 50 хв., перебуваючи на службовому автомобілі марки «Ланос», зеленого кольору, забравши ОСОБА_8 з двору за місцем його проживання, а саме: від під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , проїхавшись вулицями міста, з метою зменшення ризиків можливого викриття, впевнившись у відсутності прослуховуючих спеціальних засобів на одязі та у взутті ОСОБА_8 , доставив останнього на територію ринку, розташованого по вул. Інтернаціоналістів, 23 у м. Суми, де в торгівельному павільйоні №23а придбав 800 (вісімсот) доларів США, за рахунок обумовлених 20 000 (двадцяти тисяч) гривень, які за вимогою отримав від ОСОБА_8 , та власних грошових коштів у розмірі 960 гривень, чим вчинив шахрайські дії, що виразилися у заволодінні грошовими коштами у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, шляхом обману ОСОБА_8 .

Також, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України - підбурюванні до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, зокрема у тому, що він під час зустрічей з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , які відбулися у вечірній час доби 02.07.2019 неподалік дитячої лікарні по вул. Івана Сірка, 3 в м. Суми, та 05.07.2019 поблизу магазину "Лотос", який розташований по вул. Харківській, 1 в м. Суми, з метою реалізації свого злочинного, корисного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, використовуючи при цьому недостовірну інформацію щодо проведення обшуку на підставі продемонстрованого останньому, начебто, рішення суду щодо проведення обшуку, безпідставно звинуватив його у незаконній торгівлі наркотичними засобами та висловив незаконну вимогу передати грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, або еквівалентну суму коштів у гривнях, за невжиття заходів процесуального характеру, спрямованих на викриття злочинної діяльності останнього, а саме: за уникнення негативних наслідків для нього за результатами проведення обшуку за місцем проживання, та невчинення керівниками зазначеного Управління, в разі надання неправомірної вигоди, як службовими особами, які займають відповідальне становище дій з використанням наданої їм влади, хоча достеменно усвідомлював, що жодних коштів від ОСОБА_8 ніхто не вимагає, та не мав наміру будь кому їх в подальшому передавати, чим вчинив підбурювання ОСОБА_8 до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за не вчинення керівниками Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Сумській області, як службовими особами, які займають відповідальне становище, в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої їм влади чи службового становища.

Але, вказане обвинувачене, що пред`явлене ОСОБА_6 , суд вважає недоведеним, виходячи з таких обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень не визнав повністю, пояснив, що ОСОБА_8 він знає. Коли працював в поліції на посаді оперуповноваженого, то ОСОБА_9 тривалий час був його інформатором, що працював на оплатних умовах, тобто періодично вони зустрічались, ОСОБА_8 повідомляв йому цікаву інформацію, яка стосується обігу наркотичних засобів, і він платив ОСОБА_8 кошти за отриману від нього інформацію. Водночас, обвинувачений категорично заперечував факти зустрічей з ОСОБА_8 02.07.2019, 05.07.2019 та 12.07.2019 року, а також - факти вимагання грошей, стверджуючи, що такі обставини вигадані ОСОБА_8 і не підтверджені доказами. Звертав увагу суду на надані ним докази того, що 12.07.2019 року його не було у місті Суми, бо він був задіяний у проведенні обшуку у м.Ромни. Крім того, стверджував, що номерами телефонів, які називав ОСОБА_8 як такі, що належать йому, він ніколи не користувався, номер НОМЕР_1 йому не відомий взагалі і на аудіозаписі, що зафіксовані у протоколі НСРД та нібито відображають їх зустрічі у вказані дати, голос йому не належить. Огляд телефону, яким він весь час користується, слідчий ніколи не проводив та взагалі не запитував про те, яким номером телефону він користується. Повідомив, що номером мобільного телефону, яким він користується є НОМЕР_2 . Зустріч з ОСОБА_8 15.07.2019, що зафіксована у протоколі, складеному за результатами НСРД, обвинувачений не заперечував. Проте, звертав увагу суду, що під час цієї зустрічі він у ОСОБА_8 грошових коштів не вимагав. Під час зустрічі 15.07.2019 вони, як завжди, обговорювали проблеми ОСОБА_8 та осіб, які могли останньому заподіяти шкоду, а також ОСОБА_8 розповів про те, де він придбає наркотичні засоби, що, на його переконання, підтверджує те, що ОСОБА_8 є його інформатором. Стверджував, що протокол НСРД має неповну інформацію. Зокрема, напередодні йому телефонував ОСОБА_8 та говорив, що потребує його допомоги, а саме: щоб підвести його з коштами до пункту обміну валют, оскільки він самостійно боїться йти з великою сумою коштів. Він погодився, а під час зустрічі 15.07.2019, яка зафіксована у протоколі НСРД, здійснено відеоконтроль за тим, як вони їздили в пункт обміну валют та як він, додавши свої кошти, допоміг ОСОБА_8 придбати долари. Долари, які обміняли, він віддав ОСОБА_8 після виходу з пункту обміну валют, бо про це його попросив напередодні ОСОБА_8 , який не хотів самостійно ходити з такою сумою грошей. Через деякий час після завершення зустрічі з ОСОБА_8 , в цей же день слідчими проводились обшуки за місцем його мешкання та роботи, проте сім-карт, телефонів та грошових коштів, які б були предметом злочину, у нього не знайшли та не вилучали, що, на його думку, також свідчить про непричетність його до злочину, у вчинені якого його звинувачують органи досудового розслідування та ОСОБА_8 .

Судом було досліджено надані прокурором документи, які стосуються початкових процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні і встановлено, що вони містять відомості про такі обставини.

08.07.2019 року ОСОБА_8 подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій зазначив, що 02.07.2019 співробітник поліції ОСОБА_6 повідомив йому при особистій зустрічі, що він повинен заплатити йому 1000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності за розповсюдження наркотиків. В противному разі у нього будуть проводитись обшуки, під час яких знайдуть наркотики та його посадять (а.с. 8 - т.2).

На підставі вказаної заяви, рапорту та повідомлення працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 до ЄРДР було внесено відомості за ч.3 ст.368 КК України №000135, визначено групу слідчих ТУ ДБР розташованого в місті Полтава для проведення досудового розслідування, та групу прокурорів прокуратури Сумської області - для здійснення процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 6-17 - т.2).

В подальшому, як вбачається з наданих прокурором документів, вже 10.07.2019 органи досудового розслідування отримали дозволи у слідчого судді на проведення цілого комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо та відео контролю за особою ОСОБА_6 , зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та візуального спостереження за особою.

Крім того, прокурором було винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. При цьому, суд погоджується з позицією захисту про те, що така постанова всупереч вимогам ч.7 ст.271 КПК України не містить тих обов`язкових обставин, які прокурор зобов`язаний був вказати, а саме: викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

Усі негласні слідчі (розшукові) дії у вказаному кримінальному провадженні було проведено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2, а їх результати зафіксовано у відповідних протоколах, які досліджувались судом та аналіз і оцінка яким буде надано нижче.

Також з наданих прокурором документів вбачається, що після внесення відомостей до ЄРДР 08.07.2019 за №000135 за ч.3 ст.368 КК України і проведення ряду негласних слідчих (розшукових) дій, 09.09.2019 року слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Полтава під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000135 виявив в діях ОСОБА_6 ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тому 10.09.2019 в ЄРДР було внесено відповідні відомості на підставі рапорту за №0000842 (а.с. 184-185 - т.2), а також - визначено групу слідчих та прокурорів у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 186-191 - т.2).

11.09.2019 року кримінальні провадження №000135 від 08.07.2019 за ч.3 ст.368 КК України та №0000842 від 10.09.2019 за ч.1 ст.190 КК України були об`єднані в одне провадження (а.с.192-193 - т.2).

Після об`єднання кримінальних проваджень в одне, жодних інших слідчих дій не проводилось, а кримінальне провадження було завершено і, як зазначалось вище, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень:

1)за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України;

2)за ч.1 ст.190 КК України.

Також під час судового розгляду було допитано потерпілого і свідків, досліджено докази, які прокурор надавав для підтвердження обставин обвинувального акту, а сторона захисту - на спростування таких обставин.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з ОСОБА_6 знайомий давно, і останній періодично вимагав у нього гроші, бив його, але доказів цьому у нього немає. На початку липня 2019 року ОСОБА_6 йому зателефонував і сказав, що їм потрібно зустрітись, щоб поговорити. Під час зустрічі ОСОБА_6 показав йому постанову на проведення у нього обшуку та сказав, що під час обшуку у нього можуть щось знайти. Він запитав у ОСОБА_6 , які у нього є варіанти. На що ОСОБА_6 сказав, що він поспілкується з керівництвом та вирішить питання, але це буде коштувати 1000 доларів США. Він погодився, бо розумів, що у нього немає інших варіантів. Через деякий час ОСОБА_6 знову йому зателефонував і запитав чи готовий він на вирішення питання. А через тиждень знову подзвонив та попросив зустрітись. На той час він вже написав заяву в СБУ про протиправні дії ОСОБА_6 . На зустріч він вже йшов з «жучком» та під час зустрічі віддав ОСОБА_6 6 тисяч гривень ( з яких 5000 йому дали працівники СБУ, а 1000 - це його кошти). Через деякий час ОСОБА_6 знову йому зателефонував і вони знову домовились про зустріч. На цей раз він віддав ОСОБА_6 20 тисяч гривень, які йому надали працівники СБУ. ОСОБА_6 спочатку возив його по місту, а потім вони приїхали в обмінний пункт, де здійснили обмін 20 тисяч гривень на долари США. Після цього ОСОБА_6 відвіз його додому, а сам поїхав по своїм справам.

Згідно протоколу тимчасового доступу до документів, у липні 2019 року відбувались телефонні з`єднання за абонентським номером НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_8 , з номером мобільного телефону, яким за версією органів досудового розслідування користувався ОСОБА_6 - НОМЕР_4 , зокрема:

-дві розмови 02.07.2019 - о. 17-19 год. тривалістю 27 секунд та о 17-58 год. тривалістю 10 секунд;

-одна розмова 05.07.2019 о 16-01 год. тривалістю 20 секунд;

-чотири нульових з`єднання 12.07.2019 - о 16-20, 16-21, 17-34, 22-54 год. та дві розмови цього ж дня о 13-35 год. тривалістю 12 секунд і о 22-54 тривалістю 13 секунд;

-одне нульове з`єднання 15.07.2019 о 14-23 год. (а.с. 6-13,16 - т.3).

Проте, отримані слідчим в ході тимчасового доступу до документів відомості про з`єднання абонентів не містять інформації про те, якими були ці дзвінки: вхідними чи вихідними, через що не можливо встановити хто з абонентів кому телефонував.

Крім того, в отриманій інформації відображено лише факти з`єднань між вищезазначеними номерами телефонів.

За таких обставин, цим доказом не підтверджуються: ані обставини того, що вказаним номером НОМЕР_4 користувався саме ОСОБА_6 , ані змісту таких розмов, про які заявляв потерпілий, ані тверджень потерпілого про те, що саме ОСОБА_6 був ініціатором зустрічей, які, за версією потерпілого, відбулись на початку липня 2019 року.

У протоколі огляду речей від 13.08.2019 зафіксовані відомості отримані прокурором в ході огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_8 . Зокрема, зазначено та зі скріншотів, які є додатками до цього протоколу вбачається, що на номер телефону, яким користувався ОСОБА_8 телефонував абонент « ОСОБА_10 » (з номеру НОМЕР_5 ), а саме: 18.06.2019 о 18-22 год., 02.07.2019 о 13-41 год., 4 рази 15.07.2019 о 14-23 год та один раз в цей же день о 14-40 год., але усі ці дзвінки відображені як «пропущенные вызовы». Крім того, зафіксовано зображення відкритого додатку WhatsApp де міститься номер НОМЕР_6 (а.с. 174-183 - т.2).

Також у вказаному протоколі зазначено, що саме зі слів ОСОБА_8 , за участю якого проводився огляд мобільного телефону, зазначеними телефонними номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 користувався ОСОБА_6 .

Дійсно, під час проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_6 було виявлено та вилучено пустий пластик до сім-карти Київстар з № НОМЕР_6 . Водночас, як зазначалось вище, дзвінків та розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по цьому номеру телефону не зафіксовано.

Також жодними іншими доказами не підтверджено, що номером телефону НОМЕР_5 користувався ОСОБА_6 , а з документів, які стосуються отримання та проведення органами досудового розслідування негласних слідчих (розшукових) дій по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 і зокрема, якими зафіксовано розмови потерпілого з обвинуваченим, вбачається, що слідчий та прокурор зазначали і проводили комплекс слідчих дій по номеру мобільного телефону НОМЕР_4 як такого, яким користується ОСОБА_6 (хоча, як зазначалось вище, належними і допустимими доказами факт користування ОСОБА_6 саме вказаним номером мобільного телефону також не підтверджено). По іншим номерам, які слідчий відшукав та зафіксував у протоколі огляду мобільного телефону потерпілого, НС(Р)Д не проводилось.

Тобто, будь-яких об`єктивних даних про те, що у користуванні ОСОБА_6 були ті номери, про які зазначав потерпілий ( НОМЕР_5 ) або по якому проводились НС)Р)Д ( НОМЕР_4 ) - суду не надано. Водночас, по номеру НОМЕР_6 , який був зафіксований у списку контактів у телефоні потерпілого, та який було виявлено на пластику до сім-картки в службовому кабінеті ОСОБА_6 , жодних розмов між обвинуваченим і потерпілим не здійснювалось.

Крім того, і в отриманій під час огляду мобільного телефону належного ОСОБА_8 інформації зафіксовані прокурором лише факти пропущених дзвінків.

За таких обставин, і вказаний протокол, як доказ не містить відомостей на підтвердження версії потерпілого про те, що саме ОСОБА_6 був ініціатором зустрічей, які, нібито відбулись на початку липня 2019 року, а також не підтверджує обставин обвинувального акту про зустрічі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 02.07.2019 неподалік дитячої лікарні по вул. Івана Сірка, 3 в м. Суми, та 05.07.2019 поблизу магазину "Лотос".

Тобто, за версією органів досудового розслідування, ОСОБА_6 , починаючи з 02.07.2019 вимагав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за непроведення обшуку за місцем мешкання останнього. А у разі невиконання такої вимоги, ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_8 , що в будь-якому випадку знайде під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 наркотичні засоби, що потягне за собою притягнення останнього до кримінальної відповідальності. І такі події слідчим та прокурором було кваліфіковано, як підбурювання ОСОБА_8 до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за не вчинення керівниками Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Сумській області, як службовими особами, які займають відповідальне становище, в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої їм влади чи службового становища.

Водночас, жодного доказу на підтвердження таких обставин обвинувального акту суду надано не було, а долучені в матеріали справи протоколи тимчасового доступу та огляду мобільного телефону речей, як зазначалось вище, не містять відомостей на підтвердження того, що 02.07.2019 та 05.07.2019 відбувались будь-які, а тим більше, зазначені у обвинувальному акті зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , як і не містять відомостей про те, що потерпілий отримував від ОСОБА_6 погрози чи вимагання неправомірної вигоди.

Крім того, до показів потерпілого суд відноситься критично та вважає їх недостовірним доказом, виходячи з таких обставин.

Згідно відомостей послужного списку, довідки, витягів з наказів, щорічної декларації за 2018 рік ОСОБА_6 у липні 2019 року працював на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативних розробок та організації агентурно-оперативної роботи Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Сумській області, а 15.07.2019 року був відсторонений від вказаної посади (а.с. 195-210 , 213-220 - т.2). За місцем служби характеризується виключно позитивно (а.с.212-213 - т.2).

Водночас, відповідно до відомостей, отриманих стороною захисту, ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України; на даний час в суді слухається справа за обвинуваченням ОСОБА_8 та інших обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 371, ч. 2,3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України; він перебував у розшуку, як особа котра переховується від органів досудового розслідування з 30.05.2009 по 22.07.2009, та як особа, яка ухилялась від виконання вироку суду з 01.09.2016 по 12.09.2016; а також - неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду. У грудні 2019 року відносно ОСОБА_8 складався протокол за ч.1 ст.44 КУпАП, за зберігання канабісу, справа була закрита у зв`язку із закінчення строків притягнення до відповідальності. Крім того, надані стороною захисту судові рішення містять відомості про те, що ОСОБА_8 , починаючи з 2016 року, має постійні заборгованості за комунальні послуги, які стягуються комунальними підприємствами в судовому порядку (а.с. 5,14,15 - т.3).

Допитаний як свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що раніше працював в Управлінні по боротьбі з наркотиками ГУНП в Сумській області та ОСОБА_6 був його підлеглим. Очевидцем подій, про які йдеться у даному кримінальному провадженні, він не був, але його допитували як свідка під час досудового розслідування. ОСОБА_8 знає з моменту, коли вже відносно ОСОБА_6 з`явилось кримінальне провадження. Проте, потім дізнався, що ОСОБА_8 є фігурантом у кримінальному провадженні щодо збуту наркотичних засобів групою осіб і така справа на даний час перебуває на розгляді в суді. Ніяких доручень на проведення обшуку у ОСОБА_8 він нікому не давав, ОСОБА_8 не проходив по справам, які їх підрозділ супроводжував, ОСОБА_6 також ніколи і нічого йому не говорив про ОСОБА_8 . Чому ОСОБА_6 спілкувався з ОСОБА_8 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 зазначав суду, що у 2019 році працював начальником карного розшуку. ОСОБА_6 знає як оперуповноваженого та як свого колишнього підлеглого. ОСОБА_6 може характеризувати тільки позитивно. Він відрізнявся оперативною кмітливістю, обізнаний у своїй діяльності, мав виконавську дисципліну на високому рівні. Ніколи ані у нього, ані у інших співробітників не було жодних зауважень до ОСОБА_6 ОСОБА_8 він знає як заявника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 . Запевняв, що ніколи у їх підрозділі не було доручень на проведення слідчих дій відносно ОСОБА_8 і він ніколи не давав жодних вказівок ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_8 . Про дії ОСОБА_6 , на які вказує ОСОБА_8 , йому також нічого не відомо.

Виходячи з таких характеристик, особа потерпілого ОСОБА_8 не заслуговує на довіру і тому його покази, які не підтверджені сукупністю інших належних, достовірних і допустимих доказів або будь-якими об`єктивними даними, є сумнівними.

За таких обставин, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, ґрунтується виключно на припущеннях та неперевірених і не підтверджених жодним доказом обставин, про які зазначав потерпілий.

Даючи оцінку іншим доказам, що надав прокурор на підтвердження обставин обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України, слід звернути увагу на те, що, як зазначалось вище, прокурором у даній справі було винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. При цьому, в описовій частині постанови прокурором не було обґрунтовано того, чому ним вирішено проводити таку негласну слідчу (розшукову) дію, як спеціальний слідчий експеримент, в два етапи та використовувати грошові кошти в гривнях (6000 та 20 000), коли ОСОБА_8 у заяві про злочин стверджував про вимагання однієї суми в розмірі 1000 доларів США. Сторона захисту в таких діях органів досудового розслідування вбачає ознаки провокації. Водночас, ані в постанові, ані під час судового розгляду стороною обвинувачення не було наведено обставин, які б свідчили про відсутність під час НС(Р)Д провокування особи на вчинення злочину.

Крім того, як зазначалось вище, 10.07.2019 органи досудового розслідування отримали дозволи у слідчого судді апеляційного суду на проведення цілого комплексу негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, всього цього комплексу негласних слідчих (розшукових) дій органами досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження не було здійснено.

Зустріч ОСОБА_8 12.07.2019 в рамках першого етапу спеціального слідчого експерименту була зафіксована тільки на аудіо, а 15.07.2019 - під час так званого другого етапу спеціального слідчого експерименту - вже відеоконтролю за особою.

З протоколів, які складались за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, вбачається, що зокрема, 11.07.2019 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у період часу з 12-24 год. по 12-37 год. на території зони відпочинку по вул.Заливній у м.Суми співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 провели огляд та вручили громадянину ОСОБА_8 6000 грн. для їх подальшої передачі ОСОБА_6 або іншій особі, на яку він вкаже, в якості неправомірної вигоди під контролем правоохоронних органів, із можливістю втрати вказаної суми грошових коштів (а.с. 4-5, 18-20 - т.2).

Як вбачається з протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст.260 КПК України від 21.08.2019 року (а.с. 127-133, т.1), під час телефонних розмов та зустрічей, які проводились за участі ОСОБА_8 11 та 12 липня 2019, останній веде розмови з чоловіком про якісь кошти, які ОСОБА_8 пообіцяв віддати. При цьому, слід звернути увагу на те, що під час цих розмов ОСОБА_8 , вже діючи за вказівкою правоохоронців і отримавши від них грошові кошти для передачі ОСОБА_6 чи іншій особі, обіцяє віддати чоловіку, з яким розмовляє, кошти (яку суму та за які обіцянки - не зрозуміло) за рахунок кредиту, який, нібито намагається взяти у «Просто позика». При цьому, чоловік, з яким розмовляє потерпілий, засмучується тому, що ОСОБА_8 не може віддати всю суму, як обіцяв. Водночас, жодних вимог чи погроз, у тому числі щодо можливості проведення обшуків і виявлення під час їх проведення наркотичних засобів, чоловік ОСОБА_8 під час зафіксованих розмов не висловлював. Навпаки, чоловік з розумінням ставиться до проблем отримання кредиту, які нібито має ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 під час розмов висловлює бажання і наміри якнайшвидше повернути кошти чоловіку. До того ж, зрозуміти зі змісту розмови: про які кошти говорять співрозмовники, не можливо, як і не можливо стверджувати про те, що чоловік, з яким розмовляє потерпілий, має намір заволодіти такими коштами шляхом обману чи вимагає такі кошти в якості неправомірної вигоди. Тобто, ця зафіксована розмова не містить взагалі ані чітких та беззаперечних вимог, ані відкритих погроз, які б висловлював співрозмовник на адресу потерпілого, ані натяків на те, що такі погрози мали місце в минулому. Не відчувається по змісту і характеру такої розмови і того, щоб чоловік, з яким розмовляє ОСОБА_8 , створював для останнього ті умови, які б не залишили потерпілому іншого вибору як лише віддати йому кошти в якості неправомірної вигоди чи внаслідок шахрайських дій.

В подальшому, по версії органів досудового розслідування 12.07.2019 під час зустрічі, яка відбулась неподалік місця проживання ОСОБА_8 близько 22-50 год., останній передав ОСОБА_6 6000 грн.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на тому, що вказана обставина підтверджується протоколами складеним за результатами проведених НСРД, а саме: протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.07.2019 (а.с. 4-5 - т.2), а також - протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст.260 КПК України від 21.08.2019 (а.с. 127-133 - т.1).

Але, досліджені безпосередньо судом вказані докази не містять конкретних зафіксованих даних про факт передачі ОСОБА_8 обвинуваченому ОСОБА_6 або іншій особі грошових коштів, що були вручені потерпілому співробітниками СБУ.

Слід зазначити і про те, що якість зафіксованої аудіорозмови не дають суду підстав стверджувати про те, що 12.07.2019 ОСОБА_8 зустрічався саме з ОСОБА_6 та що він передав ОСОБА_6 або іншій особі 6000 грн. А, як зазначалось вище, відеоконтролю в цей день органами досудового розслідування чомусь не було здійснено, хоча останні мали дозоли на проведення такої та інших негласних слідчих (розшукових) дій, які б могли чітко зафіксувати факт передачі вказаної суми коштів, якби вона насправді відбулась.

Крім того, як зазначалось вище, сторона захисту і, зокрема ОСОБА_6 заперечував, що голос на аудіозаписах (11.07.2019 та 12.07.2019) належить йому.

Надаючи оцінку таким доводам сторони захисту, слід зазначити про те, що однією із засад кримінального провадження, закріпленою у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як регламентовано частинами 2 та 4 ст. 252 КПК, проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших засобів; прокурор вживає заходів щодо збереження отриманих під час проведення НСРД речей і документів, які планує використовувати у кримінальному провадженні.

Водночас необхідно враховувати, що протокол, складений за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтролю особи, у зв`язку з отриманням інформації, зафіксованої за допомогою технічних засобів, хоча і є самостійним джерелом доказу, проте змістовно є похідним від інформації, закріпленої за допомогою технічних засобів.

Порядок дослідження та перевірки під час судового розгляду документів, якими згідно з п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК є, зокрема, звуко- і відеозаписи,? ? врегульовано положеннями статей 358, 359 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 КПК, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

В даному випадку, сторона захисту в суді, хоча категорично і не заявила про підробку звукозаписів, однак послідовно заперечувала тотожність голосу ОСОБА_6 та зміст розмов, зафіксованих у протоколах і у файлах на оптичному диску.

Але, не дивлячись на такі обставини, жодною із сторін і, зокрема, стороною обвинувачення, не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи аудіозапису. Не проводилась відповідна експертиза і на стадії досудового розслідування.

У зв`язку з цим, на думку суду, формальне твердження прокурора про те, що факт заперечення стороною захисту змісту розмов і тотожності голосу ОСОБА_6 зафіксованих на матеріальних носіях інформації, щодо подій, які згідно з протоколом відбувались 11.07.2019 та 12.07.2019 року, спростовуються показаннями ОСОБА_8 , який є потерпілим у цьому кримінальному провадженні і здійснював заходи під контролем правоохоронних органів, є явно недостатнім для переконливості такого висновку як підстави визнання доводу захисника у цій частині необґрунтованим.

Ці доводи сторони захисту пов`язані з оцінкою достовірності доказів і прокурор такої достовірності не довів.

Натомість, стороною захисту було надано документи, які підтверджують те, що ОСОБА_6 , 12.07.2019 приймав участь у проведенні слідчої дії у м.Ромни та о 20-57 год. цього дня ще робив відповідні дзвінки-повідомлення на лінію «102» (а.с.118-125 - т.3). Тобто, цими доказами сторона захисту стверджувала, що ОСОБА_6 не був 12.07.2019 року у м.Суми в період часу, коли зафіксована зустріч ОСОБА_8 з якимось чоловіком, та взагалі 12.07.2019 не зустрічався з ОСОБА_8 . Такі обставини і позиція захисту також не були спростовані державним обвинуваченням.

За таких обставин, відомості обвинувального акту про те, що 12.07.2019 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 на незаконну вимогу кошти в сумі 6000 грн. є лише припущеннями органів досудового розслідування, оскільки в ході здійснення негласних слідчих (розшукових) дій не було зафіксовано ані фактів незаконної вимоги ОСОБА_6 грошей у ОСОБА_8 , ані факту передачі потерпілим і отримання обвинуваченим грошових коштів в сумі 6000 грн.

Крім того, в ході проведення другого етапу спеціального слідчого експерименту 15.07.2019, в період часу з 13-20 год. до 13-29 год. на території зони відпочинку по вул.Заливній у м.Суми співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було оглянуто і вручено ОСОБА_8 20 000 грн. (які були помічені люмінесцентним порошком, який при ультрафіолетовому випромінюванні має яскраво синій колір) для їх подальшої передачі ОСОБА_6 або іншій особі, на яку він вкаже, в якості неправомірної вигоди, під контролем правоохоронних органів (а.с. 4-5,21-23 - т.2).

В подальшому, 15.07.2019 о 14-50 год. ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 , спочатку вони поїхали у лісосмугу, після чого - до ринку, який знаходиться в м.Суми, на вул. Героїв Крут, де в одному з обмінних пунктів здійснили обмін вручених ОСОБА_8 грошових коштів з гривні на долари США. При цьому, суму коштів 960 грн., яких не вистачало для придбання бажаної для потерпілого суми доларів США за кошти, які надав ОСОБА_8 , доплатив ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_13 довіз ОСОБА_8 і сам поїхав у невідомому напрямку.

Вказані обставини підтверджуються як протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.07.2019 (а.с. 4-5 - т.2), так і протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст.260 КПК України від 21.08.2019 (а.с. 174-187 - т.1).

Крім того, маршрут слідування, який мав місце під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_6 15.07.2019, показав потерпілий під час проведення за його участю слідчого експерименту (а.с.152-163 - т.2).

Водночас, ані характер розмов, ані поведінка співрозмовників не вказують на те, що ці гроші ОСОБА_6 отримував або як неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, або вчиняючи шахрайські дії.

Так, розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яка відбулась 15.07.2019 і зафіксована в ході проведення відеоспостереження за особою (протокол НС(Р)Д від 21.08.2019 - а.с. 174-187 - т.1), не містить жодних вимог чи погроз з боку ОСОБА_6 стосовно створення для ОСОБА_8 будь-яких проблем із законом, зокрема щодо підкидання під час обшуку наркотичних засобів. Навпаки, під час розмови піднімаються побутові теми, теми рибалки та гральних автоматів. Також сам ОСОБА_8 є ініціатором розмови про свої проблеми та відносини, які у нього є у кримінальному світі. У тому числі, інформація, про яку розповідає ОСОБА_8 свідчить про те, що він має причетність до придбання наркотичних засобів у виді так званих «закладок». ОСОБА_6 же йому висловлює пораду залишити таку діяльність та заробляти гроші законним шляхом, радить поїхати в Польщу. Взагалі вся розмова, що відбувалась між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в цей день носить доброзичливий характер, складається враження, що вказані особи давно знають один одного і що ОСОБА_13 використовує ОСОБА_8 як свого «агента». Водночас, характер і зміст такої розмови не дає підстав стверджувати про те, що ОСОБА_6 вводив ОСОБА_8 в оману з метою отримання коштів. При цьому, поведінка ОСОБА_8 , його манера та характер спілкування не вказують на те, що останній боїться ОСОБА_6 , що діє вимушено чи під тиском або примусом ОСОБА_13 , або є заляканий співрозмовником.

Водночас, зрозуміти із зафіксованих відомостей те, для чого ОСОБА_8 дає кошти ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 додає своїх 960 грн., щоб здійснити обмін гривні на валюту - з дослідженого протоколу не вдається за можливе. Версії ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з приводу цих грошей є різними. В той же час органи досудового розслідування не зібрали сукупності тих доказів, які б беззаперечно підтверджували саме версію ОСОБА_8 .

А суд, як зазначалось вище, через репутацію потерпілого і відсутність інших доказів на підтвердження зазначених ОСОБА_8 обставин, вважає його покази такими, що не відповідають критерію достовірності.

Крім того, сторона захисту вказувала на відсутність підтвердження походження грошових коштів в гривні ( 5000 та 20000), які були використані під час НСРД.

Як вбачається з наданих суду доказів, в протоколі огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів зазначено тільки про те, що 1000 грн. надав ОСОБА_8 . Водночас, взагалі не зазначено звідки були отримані інші суми коштів (5000 грн. та 20000 грн.).

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що в матеріалах кримінального провадження має міститись інформація про походження грошових коштів, які використовувались під час контролю за вчиненням злочину. Ці кошти можуть бути як отримані зі спеціальних фондів органів правопорядку, так і надані особисто заявником.

З метою реалізації уповноваженими особами приписів КПК ухвалено й діють спеціальні нормативні акти, які встановлюють підстави та порядок отримання працівниками правоохоронних органів грошових коштів за рахунок видатків спеціального призначення у кримінальному провадженні.

Інформація про джерело походження коштів, які були використані в ході контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки, набуває значення в контексті перевірки доводів сторони захисту про провокування злочину. Вона має бути оцінена у взаємозв`язку з відомостями, які відображені в процесуальних джерелах доказів, у документах, що є процесуальними підставами до їх отримання, що відтворюють процесуальний шлях отримання доказів стороною обвинувачення (постанова ОП ККС ВС від 25 вересня 2023 року, справа № 208/2160/18, провадження № 51-1868 кмо 22, а також - постанови ККС ВС від 29.11.202 у справі №654/3229/18; від 10.10.2023 у справі №11/12522/18; від 20.03.2025 у справі №173/1115/16).

В даному випадку, сторона обвинувачення не надала суду належних документів на підтвердження дотримання порядку отримання грошових коштів спеціального призначення, що викликає обґрунтовані сумніви в законності походження коштів для використання та, відповідно, не виключає можливості вчинення провокації, на якій наполягала сторона захисту.

При цьому, грошових коштів в сумі 6000 грн., які нібито передавав ОСОБА_8 ОСОБА_14 12.07.2019, усіх або хоча б частину доларів, обмін яких здійснювали разом обвинувачений з потерпілим 15.07.2019, у ОСОБА_6 під час проведення обшуків не знайшли.

Так, 15.07.2019 під час проведення невідкладного обшуку в приміщенні службового кабінету на робочому місці ОСОБА_6 не було вилучено ані грошових коштів, ані інших речей чи документів, які б підтвердили обставини події, які інкримінуються ОСОБА_6 (а.с. 172-173 - т.2). Згідно відомостей Реєстру матеріалів досудового розслідування невідкладний обшук було проведено 15.07.2019 і за місцем мешкання ОСОБА_6 . Але, з огляду на те, що прокурором матеріали таких обшуків не надавались, є підстави стверджувати про те, що під час проведення таких слідчих дій не було виявлено та вилучено речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, зокрема не вилучено і грошових коштів, які були предметом злочину ( ані з числа тих, що були оглянуті і вручені 12.07.2019, ані ті, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 обміняли у відповідному обмінному пунктів 15.07.2019).

Допитаний як свідок ОСОБА_15 суду розповів, що працює в пункті обміну валют розташованому на території ринку, що у 9 мікрорайоні. В один з днів влітку 2019 року до нього зайшли двоє чоловіків, які запитали, чи можна купити долари. Коли він погодився, то чоловіки придбали 800 доларів. При цьому, 20 тисяч гривень (купюрами по 500) давав один чоловік, а решту - інший. Після цього чоловіки пішли, і через деякий час приїхала поліція, яка вилучила 20 тисяч гривень, що йому надав один з чоловіків, оскільки всі купюри мали свічення.

В ході проведення огляду ділянки місцевості біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 громадянином ОСОБА_15 було добровільно видано грошові кошти в сумі 20 000 грн., які при ультрафіолетовому просвічуванні мали синій колір, та номера і серії купюр яких співпадають з тими, що були вручені ОСОБА_8 співробітниками УСБУ в цей день (а.с. 134-139 - т.2).

Свідок ОСОБА_16 підтвердив те, що приймав участь у проведенні слідчої дії, яка проходила біля одного з під`їздів будинку, що розташований неподалік ринку, у 9 мікрорайоні. Під час проведення слідчої дії співробітники СБУ спочатку зайшли в один з ларьків на ринку, а потім вони перейшли на інший бік вулиці та вже біля під`їзду оглядали вилучені грошові кошти, які мали відповідне свічення. Після огляду цих грошей, їх було поміщено до пакету, на якому він та інші учасники слідчої дії поставили свої підписи.

Таким чином, ані протоколами складеними за результатами проведених НС(Р)Д, ані іншими письмовими доказами не було підтверджено того, що ОСОБА_6 вчиняв шахрайські дії у відношенні ОСОБА_8 та що заволодів шляхом обману (шахрайства) грошовими коштами, які потерпілий отримав від правоохоронних органів.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному випадку, здійснивши згідно зі ст. 94 КПК повно та всебічно дослідження усіх доказів, наданих стороною обвинувачення, на підставі яких ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення, та доказів, наданих стороною захисту на спростування таких обставин, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що в справі відсутні належні, допустимі, достовірні і достатні докази на підтвердження того, що у діях ОСОБА_6 наявний склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалюєвиправдувальний вирок.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_6 слід виправдати.

У справі потерпілим ОСОБА_8 було подано цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення з останнього на його користь 1 тисячі гривень матеріальної шкоди та 30 тисяч - моральної (а.с. 54-57 - т.1)

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні ОСОБА_6 вимоги цивільного позову не визнав. Стверджував, що ніякого злочину по відношенню до ОСОБА_8 він не вчиняв, а, відповідно, не завдавав йому ніякої шкоди. Водночас, дії ОСОБА_8 у співучасті з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 розцінює як провокацію до вчинення злочину. Зазначав, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Його поведінка, що зафіксована у відповідних протоколах слідчих дій є нелогічною, непослідовною та підтверджує те, що він діє як агент-провокатор правоохоронних органів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи такі вимоги чинного законодавства та беручи до уваги факт виправдання ОСОБА_6 , вказаний цивільний позов слід залишити без розгляду.

Також згідно ст.ст.100,174 КПК України слід вирішити долю речових доказів, скасувавши накладений на них ухвалою слідчого судді арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 Кримінального кодексу України та виправдати його у зв`язку з не доведенням стороною обвинувачення того, що в його діях наявні склади зазначених кримінальних правопорушень.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Скасувати накладений на речові докази арешт, а їх долю вирішити таким чином:

- мобільний телефон Samsung, модель SM-G7102, темного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , S/N НОМЕР_9 ; мобільний телефон Nokia RM-1134, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон Samsung, модель GT-E1205Y, сірого кольору з білою кришкою, ІМЕІ: НОМЕР_11 , S/N НОМЕР_12 ; мобільний телефон VIAAN, модель V1820, ІМЕІ: НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; сім-картка Київстар № НОМЕР_15 ; сім-картка Київстар № НОМЕР_16 ;сім-картка Водафон № НОМЕР_17 ; пустий пластик до сім-картки Київстар, із зазначенням № НОМЕР_6 ; картонний конверт з упаковки сім-картки мобільного оператора Водафон, із зазначенням № НОМЕР_18 ; флеш-карта micro SD HC 4GB TAIWAN; флеш-картка Kingston micro SD 8GB, SDC10G2/8Gb 94945-E06 A00LF з адаптером; флеш картка micro SD ATM DDA SG6GO 1803B274869 фірми VERICO з адаптером; оптичні диски:CD-R фірми LG, S/N 3109MB261LH03739А1; DVD-R фірми OFFICE TECH, S/N 558; DVD-R фірми Verbatim S/N7234E202411735E04; три клаптики паперу із зазначенням номерів мобільних телефонів а інших записів; записник коричневого кольору із написом «МВС України Внутрішні війська» із записами та помітками»; записник чорного кольору із записами та помітками; предмет схожий на пістолет Корнет-С, калібру 9 мм, НОМЕР_19 , із чотирма предметами, схожими на набої калібру 9 мм; грошові кошти в сумі 1090,00 грн., два аркуші паперу із зазначенням грошових сум, прізвищ та інших записів; жорсткий диск Seagate S/N 5QE1WT50, які були передані на зберігання ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили вважати повернутими останньому;

- грошові кошти в сумі 20000 грн., що були вручені ОСОБА_8 , вилучені під час огляду місця події та зберігаються в матеріалах кримінального провадження №00000135 - після набрання вироком законної сили - конфіскувати.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1