Справа № 199/7360/25
У Х В А Л А

іменем України

03 червня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000767 від 23.09.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, за яким просить суд закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000767 від 23.09.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 20.09.2013 по 22.09.2013 невстановлена особа таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , через незаперті двері проникла до господарської споруди, звідки вчинила крадіжку двох каністр з 30 літрами бензину марки А-95, а також 11 гусей із загородки, чим ОСОБА_4 була завдана матеріальна шкода на суму 1630 гривень.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КГІК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим слідчого відділення Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області 23.09.2013 за№ 0000767 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 3 ст. 185 КК України та цього ж дня розпочато досудове розслідування.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим досудове розслідування не завершено, шляхом направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб. В подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та він діє і на теперішній час.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №376 від 28.02.2025 Маріупольська міська територіальна громада віднесена до тих, що перебувають в тимчасовій окупації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та тимчасової окупації м. Маріуполя та Маріупольського району, матеріали вказаного кримінального провадження залишились у службовому приміщенні Відділенні поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, яке розташовано у смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, доступ до якого на теперішній час відсутній.

На підставі клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану 26.03.2024 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпро відновлено втрачені матеріали, а саме:

-копія постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 30.06.2021 на 1 арк.;

-копія постанови про створення групи слідчих по кримінальному провадженню від 30.01.2021 на 1 арк.;

-копія рапорту ЧЧ ЄО №1722 від 20.09.2013.

Інші матеріали провадження не відновлювались, у зв`язку з їх втратою.

В ході досудового розслідування слідчим надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході виконання доручення працівниками ВКГІ Маріупольського РУП, встановити місцезнаходження заявника і потерпілого не виявилось можливим Згідно з відомостей бази даних «АРКАН», про перетин державного кордону України, ОСОБА_5 державний кордон не перетинала. Згідно з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_4 помер. Згідно з відповіді Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації ОСОБА_5 , станом на 04.04.2025 не перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.

Встановити особу, яка вчинила зазначене кримінальне правопорушення не надалося можливим.

На теперішній час, рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято, слідчим за погодженням прокурора або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлялось.

Одними із засад кримінального провадження є верховенство права і законність (пункти 1 і 2 ч. 1 ст. 7 КПК України).

За визначенням КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і є складовою кримінального провадження (пункти 5, 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права і кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 95 Рішення ЄСПЛ у справі «Нахманович проти Російської Федерації» від 02.03.2006, заява № 55669/00, зазначено, що одним із критеріїв, який оцінюється при перевірці розумності тривалості провадження є поведінка заявника і поведінка компетентних органів влади.

Згідно пунктів 70, 75 та 76 Рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заява № 66561/01, невиправдане зупинення строків досудового розслідування кримінального провадження не відповідає вимозі «розумного строку», закріпленого у статті 6 Конвенції.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ст. 28 КПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Частиною 3 статті 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за крадіжку, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Санкція частини 3 статті 185 КК України передбачає позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років..

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2)три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3)п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4)десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5)п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскільки подія вказаного кримінального правопорушення мала місце 23 вересня 2013 року, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули 23 вересня 2023 року, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та фактичні обставини, на яких воно ґрунтується, просив клопотання задовольнити.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України відсутні.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України, передбачене частиною 3 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення є тяжким злочином, для якого стаття 49 КК України передбачає строк давності у 10 (десять) років.

Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до витягу з ЄРДР та виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0000767 від 23.09.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Також, суду не надано доказів на підтвердження переривання строку давності відповідно до приписів ч. 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, на цей час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим кримінальним провадженням сплив і кримінальне провадження у відповідно до вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. 110, 284, 369-372КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000767 від 23.09.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000767 від 23.09.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - закрити відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

03.06.2025