Справа №638/6694/25
Провадження № 1-кп/638/1559/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків кримінальне провадження № 0000005 від 13 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка, Республіка Білорусь, українця, громадянина України, який має вищу освіту, розлучений, пенсіонер, раніше не судимий, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року в денний час доби, більш точного часу та дати в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме на право керування транспортними засобами категорії «А», «В».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в червні 2024 року в денний час доби, більш точного часу та дати в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, використовуючи свій мобільний телефон, знайшов оголошення в месенджері «Телеграм» щодо можливого виготовлення посвідчення водія. Зв`язавшись з невстановленою досудовим розслідуванням особою, узгодив виготовлення водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_4 та надав їй свої анкетні дані, фотографію, зразок підпису, перерахував кошти у сумі 13000 гривень, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку повернення посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місце, використовуючи анкетні дані, попередньо надані ОСОБА_4 , виготовила посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 від 28.06.2024, тим самим підробивши його, яке ОСОБА_4 отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта» у червні 2024 року, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_4 12 січня 2025 року близько 14 години 40 хвилин знаходячись за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Загородня, неподалік будинку № 21, при перевірці документів, діючи умисно, заздалегідь усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, на вимогу інспектора ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області пред`явив і таким чином використав в якості підтвердження права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії «А», «В» видане на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_1 від 28.06.2024, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище, у вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення водія, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він має вищу освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч. 3 т. 358 КК України у виді позбавлення волі на 1 рік та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на 2 роки.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання, суд враховує дані про його особу, а саме його вік на момент розгляду справи 60 років, а також той факт, що він є пенсіонером, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчиненими ним кримінальними правопорушеннями не завдано істотної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Також суд враховує позицію обвинуваченого щодо вчинених кримінальних правопорушень, який засудив свої дії, щиро розкаявся, за твердженням сторони обвинувачення активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, та за його словами вже розпочав проходження офіційної процедури отримання посвідчення водія.

Викладені обставини, на переконання суду, обумовлюють можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати в розмірі 1591 гривень 80 копійок за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/1324-ДД від 20.01.2025 стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТСЦ 1241, видне 28.06.2024, дійсне до 28.06.2054, НОМЕР_1 з відкритими категоріями «А», «В», яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1