Номер провадження 1-кп/522/2832/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м.Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000067 від 09.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радісне, Іванівського р-ну, Одеської обл., громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця за контрактом на посаді інструктора штабу військової частини НОМЕР_1 , позаштатний начальник складу РАО у військовому званні «майстер-старшина»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контактом та проходячи її на посаді інструктора штабу військової частини НОМЕР_1 , позаштатний начальник складу РАО у військовому званні «майстер-старшина», в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна в Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.08.2000 року №1225, в умовах дії воєнного стану, в порушення зазначених вимог законодавства, діючи із злочинною недбалістю, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, не умисно допустив їх порушення за наступних обставин.

У період з 24.02.2022 по 07.04.2025, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_3 , перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 за адресою: військове містечко АДРЕСА_3 (більш точна адреса не зазначається у зв`язку з введенням воєнного стану), діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, втратив ввірене у службове користування майно, яке перебувало на відповідному інвентарному обліку а саме: прилад нічного бачення Pulsar Challendger GS 3,5*50, в кількості 2 одиниці; та боєприпаси 9 мм набої ПСт, у кількості 1054 одиниці; 5,45 мм набої холості з пластмасовою кулею, в кількості 120 одиниць, внаслідок порушення правил їх зберігання, чим завдав збитків державі, на загальну суму 11137 гривень 37 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Зазначив, що він визнає вину повністю, щиро розкаюється та добровільно відшкодував завдану шкоду в повному обсязі. Зазначив, що на даний час він є військовослужбовцем. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, підтвердив його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди в/ч НОМЕР_1 .

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт відшкодування завданої військовій частині шкоди, щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував.

Враховуючи думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові ККС ВС від 11.04.2019 (справа № 308/7582/17, провадження № 51-4104км18).

Таким чином, для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям необхідна вся сукупність наведених у законі умов, відсутність хоча б одного із цих складових елементів виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

На підставі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів, а у відповідності до примітки ст. 45 КК України не є корупційним кримінальним правопорушенням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, щиро розкаюється, визнав себе винним, добровільно повністю відшкодував завдану його діями шкоду, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню у зв`язку із дійовим каяттям ОСОБА_3 , оскільки він вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, та на час розгляду справи в суді вперше притягується до кримінальної відповідальності, отже раніше не судимий, який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, визнав повністю вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно здійснив дійове каяття, відшкодувавши збитки заподіяної ним шкоди у повному обсязі.

Вказані обставини відповідно до вимог ст. 45 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а тому суд вважає за можливе кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Також, ОСОБА_3 роз`яснено судом та ним зрозуміло, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 376, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст.45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 09.04.2025 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 18.07.2025 року о 15:00 годині в залі суду №131.

Головуючий суддя ОСОБА_6