Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/528/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Народичі у режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 23 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345 КК України, ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Народицькому районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000183 від 23 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345 КК України.

До початку судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, посилаючись на те, що подальше застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставним. Звертає увагу, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до нетяжких, утримання останнього під вартою зводиться фактично до суворості покарання, яке останньому загрожує у разі визнання винним, а також до наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, є діючим військовослужбовцем, ветераном війни та учасником бойових дій, під час захисту батьківщини отримав поранення, в результаті чого має потребу у постійному медичному лікуванні, характеризується по місцю проживання задовільно, щиро кається у вчиненому правопорушенні, не має наміру переховуватись від суду, впливати жодним чином на потерпілих, які вже допитані судом, свідків. Крім того, вказав, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зменшились, оскільки судом вже допитані потерпілі, свідки й на сьогодні немає жодних обставин, які б свідчили про те, що ризики посилились чи з`явились нові.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечував, мотивуючи тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду, продовження вчинення ним кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих, свідків, які були враховані при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого існують на даний час. Крім того, обвинуваченому у разі доведеності його вини у вчиненому злочині загрожує покарання у виді позбавлення волі.

Інші учасники судового провадження щодо вирішення клопотання захисника ОСОБА_7 покладались на погляд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали судового провадження, суд дійшов такого висновку.

23.05.2025 ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії до 21.07.2025.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 21 липня 2025 року, щодо ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 23.08.2025.

Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 19 серпня 2025 року, щодо ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 20.10.2025.

Правилами статті 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обмірковуючи обґрунтованість клопотання захисника обвинуваченого, суд вважає доцільним перевірити необхідність подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням стадії судового провадження та зважає на таке.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпе-чення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування чи зміну запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одного нетяжкого кримінального правопорушення, зокрема санкція ст. 345 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Що стосується ризиків, то слід зважити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій. Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обираючи між переліченими у ст.176 КПК України запобіжними заходами суд враховує, що в силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти переліченим ризикам.

Відповідно до статті 3 Загальної декларації прав людини, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.

Відповідно до пункту 10 рішення ЄСПЛ «Коймайетер проти Австрії» («Neumeister v .Austria) ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у нетяжкому кримінальному правопорушенні утримується під вартою досить тривалий час.

На даний по справі проводиться судовий розгляд, ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків суттєво зменшився, оскільки потерпілі та всі свідки, які були очевидцями події судом вже допитані, всі письмові документи, надані сторонами досліджені.

Крім того, прокурором не було спростовано тверджень захисника щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, де останній проживає більше 20 років, задовільної його характеристики по місцю проживання, а також перебування на військовій службі, наявності статусу учасника бойових дій, перебування останнього безпосередньо в районах здійснення бойових заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у період з травня 2023 по грудень 2024 року, наявності у зв`язку з цим поранення та необхідності лікування.

Суд звертає увагу на те, що утримання обвинуваченого під вартою не може бути застосовано лише з тієї причини, що у справі, на думку обвинувачення, очікується призначення покарання у вигляді позбавлення свободи (аналогічна позиція наведена у рішеннях ЄСПЛ у справах «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії», «Летіли проти Франції»).

Ймовірна серйозність покарання підлягає оцінці у сукупності з іншими обставинами.

ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці сформував принципи, що їх дотримується Суд у виріше-нні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на вищевикладене, на думку суду конкретні обставини справи не вимагають подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Суд на даний час не має достатніх підстав вважати, що обвинувачуваний буде намагатися перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

З урахуванням наведених обставин, приймаючи до уваги стадію судового розгляду, дані про особу обвинуваченого, який є діючим військовослужбовцем, ветераном війни та учасником бойових дій, перебував безпосередньо в районах здійснення бойових заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у період з травня 2023 по грудень 2024 року, під час захисту батьківщини отримав поранення, має потребу у постійному медичному лікуванні, характеризується по місцю проживання задовільно, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні,з урахуванням усіх обставин цієї справи, тривалого перебування під вартою за вчинення нетяжкого злочину, суд доходить висновку, що досягти мети кримінального провадження щодо своєчасного та об`єктивного розслідування кримінального провадження та запобігти встановленим ризикам можливо за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, який зможе забезпечити виконання ним процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 181, 183, 194, 201, 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 08 листопада 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця

роботи;

- заборонити спілкуватися з потерпілими, свідками, іншими особами у

кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт

(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з

України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати відділ поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали передати для виконання відділу поліції №1 Коростенського районного управ-ління поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області та зобов`язати негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

Визначити строк дії ухвали до 18 годин 00 хвилин 08 листопада 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: