Провадження № 1-кс/554/8798/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000242 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказав, що 08.07.2025 року до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівника адміністративного сервісного центру ОСОБА_4 про те, що за адресою: вул. Кременчуцька, 2-В, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_5 надала медичну довідку, яка викликає сумніви в своїй справжності.

08.07.2025 року сектором дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000242 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.

У ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 08.07.2025 року о 08:46 год. до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівника територіального сервісного центру №5341 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, розміщеного в с. Розсошенці, Полтавського району, вул. Кременчуцька, 2В, про те, що під час перевірки документів, наданих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для отримання допуску до складання теоретичного та практичного іспиту з права керування транспортними засобами, було виявлено медичну довідку щодо придатності до керування транспортними засобами, яка викликає сумніви у своїй справжності.

08.07.2025 під час проведення огляду місця події бланк медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії та номеру ААЗ № 501988, було поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ серії та номеру WAR 1241531 і вилучено.

У даному випадку є всі підстави вважати, що бланк медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії та номеру ААЗ № 501988 виданого, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 є предметом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, з ним органу досудового розслідування необхідно провести судові експертизи та інші слідчі дії, тому прокурор просить вжити щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, судом здійснювалися виклики на належний останній номер мобільного телефону з метою її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, однак здійснити виклик не вдалося.

Частиною 1 статті 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового провадження та без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучений бланк медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії та номеру НОМЕР_1 виданого, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 09.07.2025 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що вилучений бланк медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії та номеру ААЗ № 501988 виданого, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , є доказом злочину, зберігає на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на бланк медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії та номеру ААЗ № 501988 виданого, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , шляхом позбавленням права відчуження, розпоряджання та проведення будь-яких інших дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1