Справа № 711/9621/24
Номер провадження 1-кп/711/243/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003843 від 21.11.2024, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, який на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, учасником бойових дій, ліквідатором ЧАЕС, особою з інвалідністю не являється, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2024 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом направленим на нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти, лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення уламків, забій лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, набряки та крововиливи повік лівого ока, які відповідно до висновку експерта № 02-01/1076 від 26.11.2024 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, що не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що 26.10.2024 він перебував у друзів на дні народженні. Близько 22.00 години забігла жінка його знайомого, у яких вони гуляли день народження та повідомила, що її щойно тягали за волосся та побили надворі і що наразі їх хлопців б`ють, та попросила вийти щось зробити. Так як половина чоловіків були військові, тому вийшов саме він. Коли вийшов, то побачив хлопців. Він дійсно наніс один удар, хто наносив ще удари - не бачив. Навпаки, коли потерпілий падав, він його підтримав та допоміг підвестися. Коли він виходив на вулицю, то мав на меті поговорити, а не битися. Проте потерпілий не хотів говорити. Піднялась паніка та крики, тому він просто зайшов назад. Коли жінка товариша зайшла, то повідомила, що троє чоловіків б`ють їх хлопців. Вона конкретно повідомила, що її побили і тягали за волосся. З іншої сторони було троє з нашої два. Він наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_6 . Просить у потерпілого вибачення за вчинене кримінальне правопорушення. Намагався відшкодувати потерпілому завдану шкоду, а саме в сумі 20 000 грн., проте потерпілий відмовився. Тому моральну шкоду визнає частково. У скоєному щиро розкаявся та просить суворо не карати, надавши шанс на виправлення. Цивільний позов визнає частково, а саме визнає 236,00 грн. матеріальної шкоди, та моральну шкоду на суму 20 000 грн. Наразі він є громадським діячем, займається волонтерством.

Потерпілий ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні надав пояснення, що 26.10.2024 у вечірній час привіз додому свого знайомого товариша на ім`я ОСОБА_10 , який є його сусідом по під`їздах. Вони проживають в буд. АДРЕСА_3 . Він в 4-му під`їзді, а ОСОБА_10 в 5-му. ОСОБА_10 був напідпитку, тому він провів його додому. Через деякий час, він зателефонував дружині ОСОБА_10 , щоб дізнатися, як справи. Потім він вийшов на вулицю, маючи намір забрати речі, які залишив в машині. Коли під`їжджали до під`їзду, там було 2-3 людини, які палили. Ніяких конфліктних ситуацій не було. Коли він вийшов на вулицю, то побачив там ОСОБА_10 , який сидів, а коло нього була якась невідома жінка. Між ними була суперечка. Він зателефонував дружині ОСОБА_10 та попросив її забрати з вулиці чоловіка, щоб не було ніяких проблем. Коли спустилася дружина, то між ними загострився конфлікт, під час якого жінка схопила іншу за волосся. Він стояв осторонь і просив, щоб всі заспокоїлися, та вирішити все цивілізовано. В цей час з під`їзду вийшло декілька осіб, точної кількості не пам`ятає. Через декілька хвилин вийшло ще осіб 8-9. Чи був серед них ОСОБА_11 не бачив, бо було темно. ОСОБА_10 пішов до свого автомобіля і його там почали бити декілька осіб. Він стояв осторонь десь за 3-4 метри від події. Він казав, щоб припинили бійку. В цей час, до нього ззаду підійшла на той час йому невідома людина, взяла за плече, розвернувши його, та нанесла один удар в обличчя. Ця особа ОСОБА_9 . Раніше з ним не був знайомий. ОСОБА_9 наніс удар в обличчя кулаком правої руки. Інші удари також були, але вони незначні. Під час нанесення удару ОСОБА_9 нічого не казав. Удар нанесено з відстані близько 1-го метри. Він не намагався оборонятися, оскільки це було досить несподівано. Від удару він нахилився. Під час нанесення інших ударів він був в зігнутому положенні. Всього ОСОБА_9 наніс йому три удари. Після того, як він прийшов додому, зачинив двері та викликав поліцію. По приїзду поліції повідомив всі деталі. Одразу не звернувся за медичною допомогою, думаючи, що удари були незначні. Після погіршення самопочуття, 28.10.2024 звернувся до третьої міської лікарні за медичною допомогою Під час огляду лікарем повідомляв обставини внаслідок яких ним було отримано травми. Йому було встановлено діагноз струс головного мозку та забиття обличчя. Його було направлено до обласної лікарні для огляду. Після проведення якого йому встановлено діагноз: перелом уламковий передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові перелом нижньої та латеральної стінок орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемосинус. Забій м`яких тканин нижньої та верхньої повіки. Він лікувався на дому, оскільки відмовився від госпіталізації. Під час досудового розслідування з ним проводився слідчий експеримент, обставини в якому він підтверджує в повному обсязі. Внаслідок отриманих травм ним понесено матеріальні витрати, та отримано моральну шкоду, тому цивільний позов заявлений підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити. Матеріальна шкода підтверджується чеками. Крім того, на момент події, він викладав в Черкаському бізнес коледжі, де читав лекції, приймав іспити, повинен був присутнім під час контрольних, де необхідна його присутність, близько двох разів на тиждень. В зв`язку з отриманою травмою він не міг належно виконувати свою роботу, оскільки його зовнішній вигляд та фізичний стан не дозволяли цього робити. З огляду на викладене просить суд задовольнити заявлений ним цивільний позов в повному обсязі. Обвинувачений ОСОБА_9 до нього підходив та пропонував відшкодувати шкоду в сумі 20000 грн. Покарання ОСОБА_9 просить суд призначити на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про відмову від допиту свідків зазначених у реєстрі, яке за ухвалою суду, постановленою у порядку, передбаченому ч.4 ст.371 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, з урахуванням положень ст.ст.22, 26 КПК України, було задоволено.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, стороною обвинувачення надані наступні докази, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні, а саме:

-витягом з єдиного реєстру досудового розслідування № 0003843 від 21.11.2024, згідно якого досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2024 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи з умислом направленим на нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів передньої та латеральної стінок Гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти, лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення уламків, забій лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, набряки та крововиливи повік лівого ока, які відповідно до висновку експерта № 02-01/1076 від 26.11.2024 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, що не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння;

-електронним рапортом, згідно якого 26.10.2024 отримано заяву та зареєстровано ЄО №63104 від 26.10.2024, як інші кримінальні, правопорушення проти громадського порядку та моральності. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 26.10.2024 о 22:00 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.10.2024 о 22:00 за адресою: Придніпровський район м. Черкаси, вулиця Івана Мазепи (Чайковського) буд.54, повідомила заявник, що наразі біля 5-го під`їзду даного будинку відбувається бійка - учасників 5-7 чоловік. Раптово поклала слухавку. Заявник: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел.: НОМЕР_1 ;

-електронним рапортом, згідно якого 28.10.2024 отримано заяву та зареєстровано ЄО №63338 від 28.10.2024, як інші тілесні ушкодження. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 28.10.2024 о 10:01 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.10.2024 о 22:00 за адресою: АДРЕСА_4 . звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_5 . Травми отримав 26.10.20214 близько 22.00 біля будинку побили невідомі. Травма голови. Заявник ОСОБА_13 тел 4;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28.10.2024. Згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що 26.10.2024 близько 22.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , біля 5-го під`їзду, невідома особа нанесла тілесні ушкодження, а саме два удари по лівій частині обличчя кулаком;

-довідкою КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 28.10.2024 виданої УПП втому, що до приймального відділення третьої міської лікарні ШМД доставлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 . 26.10.2024 о 22.-- год. Діагноз: травма голови;

-паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є потерпілим в кримінальному провадженні;

-протоколом огляду місця події від 28.10.2024, згідно якого об`єктом огляду місця події є відкрита ділянка місцевості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , навпроти під`їзду № 5. Навпроти під`їзду по праву сторону вбачається алея з квітами, також на відстані близько 1-2 метрів від входу, по праву сторону, вбачається дерев`яна лавка та смітник. Вхід до під`їзду здійснюється за допомогою металевих вхідних дверей чорного кольору з домофоном. Також по ліву сторону в дворі наявна табличка синього кольору з надписом « АДРЕСА_7 ». Також підхід до вищевказаного під`їзду здійснюється за допомогою асфальтної дороги, біля якої наявні дерев`яні насадження у виді самшиту, біля вищевказаних насаджень дерев, наявний бордюр та ґрунт. Вищевказана будівля, що знаходиться по вул. Чайковського, 54, є п`яти поверховою, сірого кольору та поблизу наявний паркан у вигляді решітки зеленого кольору;

-висновком судово-медичної експертизи № 02-01/997 б/н від 31.10.2024, згідно якої у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: уламкові переломи передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти, лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення уламків, забій лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, набряки та крововиливи повік лівого ока. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;

-заявою потерпілого ОСОБА_6 від 26.11.2024 про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0003843;

-довідкою КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 28.10.2024 згідно якої ОСОБА_6 встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, пароорбітальна гематома ліворуч. Перелом н/щелепи ліворуч? (а.с. )

-консультативним висновком КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» лікаря консультанта стоматолога ОСОБА_14 від 28.10.2024, згідно якого лікарем стоматологом проведено огляд ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок спеціаліста: Перелом кісток вилиці та верхньої щелепи???;

-консультативним висновком КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» лікаря консультанта стоматолога ОСОБА_14 від 29.10.2024, згідно якого лікарем стоматологом проведено огляд ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок спеціаліста: Перелом уламковий передньої та лареральної стінок гайморової пазухи, уламкові перелом нижньої та латеральної стінок орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемосинус. Забій м`яких тканин нижньої та верхньої повіки;

-висновком комп`ютерної томографії № 5448 від 28.10.2024, згідно якого в ході обстеження ОСОБА_6 181 р.н., виявлено: уламкові переломи передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемі синус;

-довідкою КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» офтальмолога від 30.10.2024, згідно якого в ході обстеження ОСОБА_6 встановлено основний діагноз S05.10 Ушиб очного яблука та орбіт. Контузія ср ст, субкон`юнктивальний крововилив, гематома повік, периферичний розрив сітківки лівого ока? Супутній: Н44.20 Дегенеративна міопія вис ст обох очей, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей. Супутній: Н52.30 Анізометропія та анізейкопія. Епізод: S05.10 Ушиб очного яблука та тканин орбіти (а.с. ); протоколом огляду провів огляд документів, долучених потерпілим ОСОБА_6 від 26.11.2024 Під час огляду виявлено: 1. Висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/997 від 31.10.2024 відносно ОСОБА_6 , 1981 р.н., АДРЕСА_5 . Зі слів: 26.10.2024, близько 21:30, був побитий групою невідомих (близько 5 чоловік) які представились військовими. Удари наносили руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках. Збивали з ніг. Після удару в обличчя була втрата свідомості. Скарги на: біль в місцях забоїв, порушення форми обличчя, наявність синців. Згідно заключної частини: «У ОСОБА_6 , мали місце ушкодження: уламкові переломи передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти, лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення уламків, забій лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, набряки та крововиливи в білкову оболонку, набряки та крововиливи повік лівого ока. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я». 2. Довідка з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : «Склепіння черепа без кістково-травматичних змін (без опису). Перелом н/щелепи ліворуч?» Місцево: параорбітальна гематома ліворуч, набряк н/щелепи ліворуч. Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Параорбітальна гематома ліворуч. Перелом : щелепи ліворуч?» 3. Консультаційний висновок спеціаліста від 28.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок спеціаліста (встановлений діагноз): S02.40 Перелом кісток вилиці та верхньої щелепи??? 4. Комп`ютерна томографія №5448 Лицевий скелет від 28.10.2024 на ім`я ОСОБА_6 1981 р.н. Висновок: Уламкові переломи передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемісинус. 5. Оптичний носій інформації з написом: «ALERUS DVD-R ОСОБА_6 1981 28.10.2024 КТ лиц скеп. +ТМ». При відкритті вказаного диску виявлено файли. Відкрити вказані файли не можливо через відсутність відповідного програмного забезпечення. 6. Консультаційний висновок спеціаліста від 29.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок спеціаліста (встановлений діагноз): S02.40 Перелом уламковий передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемісинус. Забій м`яких тканин нижньої та верхньої повіки. 7. Довідка № від 30.10.2024 16-17 з КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» на ім`я ОСОБА_6 (43 р.). Основний діагноз: S02.40 Перелом кісток вилиці та верхньої щелепи, перелом уламковий передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти. Лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення. Лівобічний гемосинус. Забій м`яких тканин лівої орбіти. 8. Довідка № від 30.10.2024 16-20 з КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» на ім`я ОСОБА_6 143 р.) Основний діагноз: S05.10 Ушиб очного яблука та тканини орбіти контузія ср ст, субкон`юктивальний крововилив, гематома повік, периферичний розрив сітківки лівого ока? Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер ASUS» «X75VC-TY0240 №5980», оптична миш марки «logi» моделі «МІ85» серійний номер «2214rZX5RVJ8», лазерний принтер марки «Canon» за допомогою якого здійснено друкування протоколу огляду документу від 26.11.2024;

-постановою старшого слідчого ВРЗ, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_15 , від 26.11.2024 згідно якої оглянуті : висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02- 01/997 від 31.10.2024, довідку з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», консультаційний висновок спеціаліста від 28.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», комп`ютерну томографію №5448 Лицевий скелет від 28.10.2024, оптичний носій інформації з написом: «ALERUS DVD-R ОСОБА_6 1981 28.10.2024 КТ лиц скеп. +ТМ»., консультаційний висновок спеціаліста від 29.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», довідку № від 30.10.2024 16-17 з КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка», довідку № від 30.10.2024 16-17 з КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0003843 від 21.11.2024. Вказаний речовий доказ у кримінальному проваджені № 0003843 від 21.11.2024 зберігати при матеріалах кримінального провадження та після проведення всіх необхідних дій, повернути потерпілому у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2024 за участі потерпілого ОСОБА_6 та відеозаписом до нього, в ході якого останній відтворив обстановку та обставини, що мали місце 26.10.2024. ОСОБА_6 повідомив, що близько 20.00 год. мав телефонну розмову із сусідом ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_6 на своєму авто забрав ОСОБА_10 з визначеного місця, разом приїхали до свого дому, провів ОСОБА_10 до його місця проживання, а сам пішов до свого. Через хвилин 15 потерпілий вийшов на подвір`я будинку АДРЕСА_8 , де побачив свого сусіда ОСОБА_10 , що сидів на лавці біля свого під`їзду, а поряд з ним перебувала раніше не відома потерпілому жінка. Між вказаною жінкою та ОСОБА_10 відбувся словесний конфлікт. В ході якого жінка вдарила ОСОБА_10 по обличчю. Вийшла на подвір`я жінка ОСОБА_10 та між обома жінками стався конфлікт. В цей час з під`їзду вийшли 8-10 осіб, переважно чоловічої статі, які почали бити ОСОБА_10 . Один з чоловіків низького зросту, круглолиций, темного кольору футболка, в бобкі, чорняве волосся, як в подальшому потерпілому, на ім`я ОСОБА_16 , підійшов до ОСОБА_6 , який перебував на подвір`ї, між під`їздом № 4 та № 5 та наніс удар потерпілому в обличчя. Потерпілий за допомогою манекена, розмістив його в положення стоячи, в якому на той момент перебував він сам, а сам виконуючи роль ОСОБА_16 , підійшов до манекена, схопив лівою рукою за праве плече, тим самим розвернув його до себе. Після чого, перебуваючи один навпроти одного, потерпілий, що відображає дії ОСОБА_16 , наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя манекену, що відображає ОСОБА_6 . Після чого, потерпілий зігнувся, прикриваючи руками голову (розмістив у відповідне положення манекен) та відчув удар кулаком руки у задню ділянку шиї. ОСОБА_6 випрямився, опустив руки та почав рух до свого під`їзду, тим часом ОСОБА_16 наніс удар ногою у праву кисть руки потерпілому. Після події, ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2024 за участю свідка ОСОБА_17 та відеозаписом до нього, в ході якого остання відтворив обстановку та обставини, що мали місце 26.10.2024 близько 22.00 год., перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 після святкування свідок та ї гості перебували на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . У свідка стався словесний конфлікт із сусідом. Поруч із свідком перебував потерпілий. В цей час з під`їзду вибігає товариш свідка ОСОБА_16 , підбіг до потерпілого та наніс удар в обличчя. Свідок за допомогою манекену, який відтворює роль потерпілого, відтворила момент нанесення удару кулаком правої руки ОСОБА_16 у ліву частину обличчя потерпілого. Після чого чоловіки опинилися на землі. ОСОБА_16 зігнутий над потерпілим, свідок зауважила, що відштовхнула ОСОБА_16 від потерпілого та останній пішов до під`їзду;

-висновком судово-медичної експертизи № 02/01/1076 від 26.11.2024 б/н згідно якого, у ОСОБА_6 , мали місце ушкодження: уламкові переломи передньої та латеральної стінок гайморової пазухи, уламкові переломи нижньої та латеральної стінок лівої орбіти, лінійний перелом виличного відростку зліва без зміщення уламків, забій лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, набряки та крововиливи повік лівого ока. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, що не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння. Утворення тілесних ушкоджень, у ОСОБА_6 , внаслідок самоушкоджень, внаслідок падіння з положення стоячи, з наступним ударом об площину або травмуючий об`єкт - малоймовірно. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, могли виникнути внаслідок не менше ніж одного удару в ділянку обличчя. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, могли виникнути як за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 26.11.2024 за його участю, так і за обставин, вказаних в протоколі слідчого експерименту від 26.11.2024 за участю ОСОБА_17 ;

-розпискою потерпілого ОСОБА_6 від 29.11.2024, згідно якої останній отримав від слідчого свій мобільний телефон Gelexy S9 SМ R2К341612D;

-заявою потерпілого ОСОБА_6 від 29.11.2024, згідно якої останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0003843 його мобільний телефон Gelexy S9 SМ R2К341612D для його огляду;

-протоколом огляду предмета від 28.11.2025. Об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Galaxy S9». На лицевій стороні мобільного телефону наявний дисплей. У верхній центральній частині дисплею наявна камера та отвір продовгуватої форми. При розблокуванні екрану, увійшовши в розділ «Налаштування», «Про пристрій» наявна наступна інформація: «Galaxy S9 пользователя Николай» номер моделі: SM-G960U1, номер моделі: R28K341612D., ІМЕІ: НОМЕР_2 . При перегляді розділу «Галерея», «Камера», виявлено фотозображення із зазначенням дати та часу: «27 октября 2024 г. 19:00», на якому зображене обличчя ОСОБА_6 , з фіксацією тілесного ушкодження в ділянці ока. При перегляді розділу «Галерея», «Камера», виявлено фотозображення із зазначенням дати та часу: «28 октября 2024 г. 09:24», на якому зображене рентген-знімок голови у бічній проекції. Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер «ASUS» «X75VC-TY0240 №5980», оптична миш марки «logi» моделі «МІ85» серійний номер «2214LZX5RVJ8», фотокамера марки «Ricoh», лазерний принтер марки «Canon» за допомогою якого здійснено друкування протоколу огляду документу від 28.11.2024;

-постановою старшого слідчого ВРЗ, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_15 , від 28.11.2024 згідно якої: 1. Оглянуті фотозображення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , які перебувають на мобільному телефоні марки «Galaxy S9», номер моделі: SM- G960U1, номер моделі: R28K341612D, ІМЕІ: НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0003843 від 21.11.2024;

Також судом досліджено характеризуючи дані ОСОБА_9 , зокрема: паспорт громадянина України, згідно якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в м.Черкаси; вимоги ДІАЗ м. Київ та УІАП ГУНП в Черкаській області, згідно яких ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; довідку КНП «ЧОНД» № 72276-2024 від 25.11.2024 згідно якої ОСОБА_9 за медичною допомогою не звертався; довідку КНП «ЧОПНД ЧОР» № 2974/01-05/1 від 25.11.2024 згідно якого ОСОБА_9 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває; довідку-характеристику з місця проживання від 20.11.2024, згідно якої ОСОБА_9 характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався, інших компрометуючих матеріалів до ЧРУП ГУНП не надходило; посвідчення 00096 згідно якого ОСОБА_9 є волонтером ГО «Міжнародного штабу гуманітарної допомоги.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, та надане представником потерпілого заперечення щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого та перекваліфікацією на ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України, керуючисьст.129 Конституції України, ст.ст.17,22,23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимогст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази за ч.1 ст.122 КК України, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази за ч.1 ст.122 КК України є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинувачених поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_9 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст.17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» враховую правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387). у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачення яке пред`явлено ОСОБА_9 сформульовано конкретно, вірно та відповідає диспозиції ч.1 ст.122 КК України. Викладене в повній мірі знайшло підтвердження в ході судового розгляду під час допиту обвинуваченого, потерпілого та дослідження письмових матеріалів провадження.

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст.17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, є волонтером ГО «Міжнародний штаб гуманітарної допомоги», вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та засудив свою поведінку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Про цю обставину, на думку суду, свідчать показання ОСОБА_9 , які не спростовані стороною обвинувачення, зокрема, що він визнав вину, щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, наближеного до мінімальної межі, передбачених санкцією ч.1 ст.122 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України чи приписів ст.69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Виходячи з принципу гуманізму, суд вважає, що при зазначених вище обставинах призначення ОСОБА_9 навіть мінімального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної норми було б явно несправедливим.

Згідно ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки у відповідності з п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Призначення ОСОБА_9 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

В ході судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно поданої позовної заяви, ОСОБА_6 просить суд стягнути з ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1586,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 80000 грн.

Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_8 подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній вказує, що матеріальну шкоду заявлену потерпілим на суму 1586,50 грн. обвинувачений ОСОБА_9 визнає частково, а саме на суму 236,53 грн., оскільки вказана сума, пов`язана з проведенням експертизи, яку дійсно було проведено в ході кримінального провадження. А кошти в сумі 1350,00 грн., витрачені потерпілим на ліки, які згідно наданих останнім листком призначення,рекомендовані після оперативного втручання, хоча позов не містить доказів проведення оперативного втручання. Також на думку сторони захисту, позов не містить доказів того, що ліки, які придбано потерпілим були призначені йому лікарем. Щодо заявленої моральної шкоди визнають в розмірі 20000 грн.

При розгляді цивільного позову, суд виходить із наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як визначено ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною першою статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В ході судового розгляду встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому завдано майнову шкоду яка, полягає у витратах, пов`язаних з медичним обстеженням та лікуванням, внаслідок отриманих ним травм, яка згідно квитанцій наданих останнім (а.п.44-46), становить 1586,50 грн.

Виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно з яким у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, суд вважає вимоги представника потерпілого підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому було завдано майнову шкоду на загальну суму 1586,50 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження сума майнової шкоди, у розмірі 1586,50 грн., оскільки така сума підтверджена належними доказами в розумінні ст.ст.76 - 80 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, про що було роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Слід звернути увагу, що моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При оцінці обґрунтованості вимог у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

В судовому засіданні встановлено, що в наслідок дій обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, без сумніву зазнав сильного фізичного болю та через нанесені йому травми проходив лікування. Отримані позивачем ушкодження позначились на стані його здоров`я та укладі життя. Всі наведені обставини потягнули душевні страждання, переживання та негативні емоції і безумовно призвели до порушення ритму життя позивача.

Вирішуючи доведеність позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на загальну суму 80 000 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як випливає з роз`яснень положень п.9 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року /з наступними змінами/, зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність і тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При оцінці обґрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується принципом розумності, виходить з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, суд розглядає достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

В позовній заяві та в судовому засіданні, в обґрунтування зазначеного розміру стягнення моральної шкоди, спричинену йому в результаті вчинення кримінального правопорушення, потерпілий вказав на перенесені моральні страждання через отримані тілесні ушкодження внаслідок злочину, завдання якого вплинуло на його життєвий уклад, приниження честі та гідності останнього, зміну звичайного способу його життя. Коштів саме в розмірі 80 000 гривень, на його думку, буде достатньою для відшкодування завданої моральної шкоди.

Вказане є суб`єктивним припущенням потерпілої сторони, що всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не підтверджено доказами та визнається судом неспроможним.

При цьому, суд констатує, що потерпілий не виконав визначеного ЦПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не довів перед судом заявлений розмір моральної шкоди в повному обсязі.

Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілого, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілому в розмірі 30 000,00 гривень та на переконання суду саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілому є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілого і не буде становити надмірного тягаря для обвинуваченого, з урахуванням його матеріального стану та даних щодо його особи, який визнав цивільній позов частково, а саме в сумі 20 000 грн.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілому понесеної ним моральної шкоди саме у такій сумі, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Потерпілою стороною не доведено перед судом заподіяння потерпілому моральної шкоди саме у розмірі, заявленому у цивільному позові, а також такого матеріального стану відповідача, який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги потерпілого. Відтак, зазначений розмір задоволених судом позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого, з іншого.

В рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 100, 118-124, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, стосовно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов заявлений представником потерпілого ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 1586 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) грн.00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/997 від 31.10.2024; довідку з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»; консультативний висновок спеціаліста від 28.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради»; комп`ютерну томографію №5448 Лицевий скелет від 28.10.2024; оптичний носій інформації з написом «ALERUS DVD-R» ОСОБА_6 1981 28.10.2024 КТ лиц.скеп. +ТМ»; консультативний висновок спеціаліста від 29.10.2024 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради»; довідку №149956029 від 30.10.2024 16-17 з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради»; довідку № від 30.10.2024 16-17 з КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Galaxy S9», номер моделі: SM-G960U1, НОМЕР МОДЕЛІ: НОМЕР_3 , ІМЕН НОМЕР_2 , які повернуто власнику, потерпілому ОСОБА_18 залишити у потерпілого; - фотозображення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , які перебували на мобільному телефоні марки «Galaxy S9», номер моделі: SM-G960U1, НОМЕР МОДЕЛІ: R28K341612D, ІМЕН НОМЕР_2 , та які приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом всього часу їх зберігання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1