Справа № 201/4351/25
Провадження № 1-кс/201/2066/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 березня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000346, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 березня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000346, розгляд якої здійснюється слідчим суддею ОСОБА_4

ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , в обґрунтування якого останньою було зазначено, що суддею ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали суду від 13 березня 2025 року, що свідчить про упередженість слідчого судді при розгляді скарги на бездіяльність слідчого.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала своє клопотання про відвід слідчого судді та просила його задовольнити.

Інші учасники провадження та особа, якій було заявлено відвід у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду відводу були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Дослідивши доводи заявника, а також ознайомившись з матеріалами провадження в частині заявленого слідчому судді ОСОБА_4 відводу, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах суду від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18). В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги, а також зіставляючи їх з доводами заявника, через які остання вважає, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді скарги на бездіяльність слідчого, суд приходить до висновку, що заявлені підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду скарги, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу слідчого судді, а отже, твердження сторони захисту зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями судді ОСОБА_4 , правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід судді при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 березня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000346 відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 14.15 годині 12 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1