Дата документу 02.06.2025 Справа № 333/1350/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1350/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/449/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 лютого 2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій він просив скасувати рішення керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) про відмову у реєстрації кримінального правопорушення, вказаного у заяві-12 від 8 листопада 2024 року, зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення посадовими особами Запорізької обласної прокуратури злочину, передбаченого ст. 367 КК України, надати витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що заява-12 останнього не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, скаржником не надано доказів, що він є заявником чи потерпілим і має право подавати скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити апеляційну скаргу, повернути матеріали провадження до суду першої інстанції для повторного їх розгляду.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що направлення його заяви за належністю є порушенням ст. 214 КПК України, оскільки закон зобов`язує зареєструвати заяву та вже після чого, скеровувати за належністю.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 13 травня 2025 року, тобто вже після закінчення строку її оскарження в апеляційному порядку.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваної ухвали лише 13 травня 2025 року (а.с. 36), у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином ОСОБА_6 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, надавши клопотання про розгляд провадження у його відсутність.

Прокурор, також будучи повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, до судового засідання апеляційного суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_6 звернувся до Запорізької обласної прокуратури із заявою-12 від 8 листопада 2024 року.

Зі змісту вказаної заяви ОСОБА_6 слідує, що він просив посадових осіб Запорізької обласної прокуратури скерувати його заяву-12 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (а.с. 19 зворотна сторінка).

Як випливає із супровідного листа від 15 листопада 2024 року, звернення ОСОБА_7 направлено за належністю до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, для розгляду в межах компетенції (а.с. 19).

В своїй скарзі, поданої до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_6 просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) здійснити реєстрацію у ЄРДР кримінального правопорушення, здійснене посадовими особами Запорізької обласної прокуратури, передбачене ст. 367 КК України, розпочати досудове розслідування та надати йому документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію кримінального правопорушення.

Разом з тим, дослідивши зміст заяви-12 ОСОБА_6 від 8 листопада 2024 року, колегія суддів приходить до висновку, що вона не містить вимоги щодо внесення посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтовано зазначив про відсутність у даному випадку бездіяльності з боку посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Заява-12 від 8 листопада 2024 року містить лише прохання ОСОБА_6 щодо направлення її до ТУ ДБР, проте, інших вимог вказана заява не містить.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4