Справа № 953/2289/25
н/п 1-кс/953/3353/25
"01" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи мешканкою м. Харків, у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, за відсутності патріотичних переконань, вирішила стати на шлях протиправної діяльності та вчиняти протиправні дії проти основ національної безпеки України, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за наступних обставин.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку, , в тому числі Указом Президента України ОСОБА_6 № 4220-IX від 15.01.2024 строком на 90 діб на всій території України.
У свою чергу ОСОБА_5 перебуваючи в Україні, була достовірно обізнана про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресіє рф, та настанням особливого періоду з моменту оголошення рішення про мобілізацію, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Під час досудового розслідування встановлено, що у громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений період часу, однак не пізніше 24.09.2024 року виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що її син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою призовного віку та підлягає мобілізації на особливий період і не має законних підстав для отримання відстрочки від призову, вступила в злочинну змову з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України спрямованої на мобілізацію населення, порядок якої визначений Законом України «Про оборону», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тощо, з метою відшукання вагітної громадянки України та подальшого вмовляння останньої, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вже є батьком двох неповнолітніх дітей, достовірно усвідомлюючи, що її син ОСОБА_4 , після реєстрації його відповідними державними органами як батька дитини, фактичним батьком якого він не являвся та не являється, зможе скористатися правом на відстрочку від призову, з підстав визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як багатодітний батько, не маючи на те законних підстав.
З метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 знаючи, що ОСОБА_5 працює лікарем-акушером КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР і має доступ до медичних даних вагітних жінок, доручила ОСОБА_5 відшукати вагітну громадянку України та вмовити зазначену особу, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 погодилась на виконання зазначеного доручення, яке надійшло від ОСОБА_8 .
У подальшому, ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище лікаря-акушера КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР, маючи доступ до медичних даних вагітних жінок, які перебувають на обліку у КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР відшукала вагітну громадянку України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та використовуючи свій авторитет лікаря-акушера, вчинюючи психологічний тиск на ОСОБА_9 , вмовила останню, за грошову винагороду, записати у якості батька її новонародженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вже є батьком двох неповнолітніх дітей, що у подальшому надало би можливість ОСОБА_10 скористатися правом на відстрочку від призову, з підстав визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як багатодітний батько, не маючи на те законних підстав.
Продовжуючи свою спільну злочинну діяльність з ОСОБА_7 , яка охоплена єдиним умислом, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці у КНП «Міська поліклініка № 24» ХМР, під час здійснення прийому ОСОБА_9 30.10.2024 повідомила останній обставини та порядок дій, які ОСОБА_9 повинна вчинити для отримання грошової винагороди за здійснення запису у свідоцтві про народження майбутньої дитини у якості батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, з метою досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_5 , 30.10.2024, під час прийому ОСОБА_9 , використовуючи власний мобільний телефон з номером НОМЕР_4 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила останній, що вона відшукала необхідну вагітну жінку та передала свій мобільний телефон ОСОБА_9 для продовження бесіди між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час якої ОСОБА_7 повідомила обставини та порядок дій, які ОСОБА_9 повинна вчинити для отримання грошової винагороди за здійснення запису у свідоцтві про народження майбутньої дитини у якості батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час зазначеної бесіди, ОСОБА_9 надала свою згоду на запис у якості батька новонародженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час зазначеної бесіди, ОСОБА_9 надала свою згоду на запис у якості батька новонародженої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу в особливий період, 13.12.2024 у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_9 передала останній частину грошової винагороди у розмірі 400 доларів США, для того, щоб після пологів, у свідоцтві про народження дитини, як батька, ОСОБА_9 вказала ОСОБА_4 , який вже має двох неповнолітніх дітей. Також ОСОБА_7 , запевнила ОСОБА_9 , що їй (до досягнення народженою нею дитиною трирічного віку), щомісяця ОСОБА_7 буде передавати певну грошову суму у якості «допомоги на утримання дитини».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу в особливий період, ОСОБА_7 29.12.2024, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , у відділенні оператора надання поштових послуг «Нова Пошта» здійснила переказ грошових коштів у сумі 4200 грн. до відділення оператора поштового зв`язку «Нова пошта» за адресою м. Харків, пров. Пискунівський, 4, на ім`я ОСОБА_9 в якості частини грошової винагороди для того, щоб після пологів, у свідоцтві про народження дитини, як батька, ОСОБА_9 вказала ОСОБА_4 , який вже має двох неповнолітніх дітей.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом створення умов для ухилення ОСОБА_4 , 10.03.2025 прибула до Центру надання адміністративних послуг Київського району м. Харкова, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 55, для здійснення реєстраційних дій щодо народженої ОСОБА_9 дитини, для чого подала до ЦНАП Київського району м. Харкова заздалегідь підготовлені документи, а саме:
- нотаріально посвідчену довіреність, яка видана від ОСОБА_4 , якою останній уповноважує свою мати, ОСОБА_7 , здійснити дії пов`язані із визнанням батьківства дитини, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_9 ;
- нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 про визнання батьківства щодо дитини, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народжена ОСОБА_9 , та внесення відомостей про батька ( ОСОБА_4 ) до актового запису про народження дитини.
Після подання документів про реєстрацію народження дитини, протиправна діяльність ОСОБА_7 , спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, була припинена працівниками правоохоронних органів.
11.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
14.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
23.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
Під час досудового розслідування 02.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про надання дозволу на обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком дії до 02.05.2025.
23.04.2025 на підставі вказаної ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у ОСОБА_4 вилучений мобільний телефон «Samsung Duos» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з устаткованою сім-карткою НОМЕР_3 , та ще однією сім-карткою, з зарядним пристроєм до вказаного мобільному телефону.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд клопотання за своєї відсутності.
Власники майна та його представники в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином та своєчасно. Від власника майна надано заяву, в якій він не заперечує проти арешту майна. Від захисника ОСОБА_12 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.
11.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
14.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
23.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.
23.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2025 слідчим було проведено обшук та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 23.04.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Samsung Duos» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з устаткованою сім-карткою НОМЕР_3 , та ще однією сім-карткою, з зарядним пристроєм до вказаного мобільного телефону, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна: Харківський РУП № 1 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1