справа № 208/5358/25
№ провадження 1-кс/208/2007/25
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золоті Пруди Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітній дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, щодля досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, яка обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання. Окрім того, враховуючи, що він мешкає на території, наближеної до зони бойових дій, він під приводом евакуації може переміститись в інший населений пункт. Тобто останній з метою уникнення покарання може переховуватись від органу досудового розслідування.

ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків, які були присутні під час проведених слідчих та процесуальних дій, а також до осіб, щодо яких останній здійснювала сутенерство, шляхом застосування до них методів залякування, фізичного та морального впливу, оскільки особи, стосовно яких здійснювалось сутенерство досить тривалий термін виконували вказівки підозрюваного щодо надання послуг сексуального характеру. Як правило, такі особи є соціально незахищеними та перебувають у залежності від осіб, які забезпечують їх заробітком. Тобто, ОСОБА_4 має вплив на таких осіб та може вчиняти тиск на них, з метою примушування змінити раніше надані покази або надавати неправдиві показання задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Крім того, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що задокументовано декілька епізодів вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України та, вважаючи, що останній не має офіційного джерела доходу, він може продовжити вчиняти злочини у вчиненні яких підозрюється.

Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 відповідає суспільному інтересу.

Вказаним у клопотанні ризикам не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашнього арешту, таким чином сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні прохав застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до матеріалів клопотання зазначено, що 09.05.2025 громадянину ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий,прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як встановлено під час розгляду клопотання, 09.05.2025 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 303 КК України було повідомлено ОСОБА_4 .

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Отже, описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, що виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання. Окрім того, враховуючи, що він мешкає на території, наближеної до зони бойових дій, він під приводом евакуації може переміститись в інший населений пункт. Тобто останній з метою уникнення покарання може переховуватись від органу досудового розслідування.

ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків, які були присутні під час проведених слідчих та процесуальних дій, а також до осіб, щодо яких останній здійснювала сутенерство, шляхом застосування до них методів залякування, фізичного та морального впливу, оскільки особи, стосовно яких здійснювалось сутенерство досить тривалий термін виконували вказівки підозрюваного щодо надання послуг сексуального характеру. Як правило, такі особи є соціально незахищеними та перебувають у залежності від осіб, які забезпечують їх заробітком. Тобто, ОСОБА_4 має вплив на таких осіб та може вчиняти тиск на них, з метою примушування змінити раніше надані покази або надавати неправдиві показання задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Крім того, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що задокументовано декілька епізодів вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України та, вважаючи, що останній не має офіційного джерела доходу, він може продовжити вчиняти злочини у вчиненні яких підозрюється..

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою підтвердження або спростування підозри, яка стала підставою для затримання, що повинно підтвердити або спростувати підозру.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

За наведених вище обставин подане клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золоті Пруди Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітній дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також особами, щодо яких останній здійснював сутенерство;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1