Справа № 463/6695/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2126/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

судового засідання

20 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000391 від 26.03.2024, та заяву про відвід колегії суддів, -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000391 від 26.03.2024.

Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2025 року. Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України від 28 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000391.

До початку судового розгляду захисник адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про відвід колегії суддів, з тих підстав, що колегія суддів 31 липня 2025 року при розгляді апеляційних скарг у справі № 463/5090/24 в судовому засіданні висловила упереджену думку щодо обґрунтованості підозри від 28 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000391 від 26.03.2024. Після розгляду даної справи ОСОБА_7 була подана скарга до Вищої Ради Правосуддя на суддів даної колегії, тому вважає, що таке може викликати ворожість суддів до підозрюваного та його захисників, що також вказує на небезпідставні побоювання щодо неупередженості суддів, які входять у склад колегії..

Заслухавши думку захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку заявленого відводу, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти заявленого відводу, обговоривши доводи суддів, перевіривши доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення такої заяви через наявність обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості даної колегії суддів, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 75 КПК України регламентовано обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема: якщо суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Так, колегією суддів Львівського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_3 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розглядалися апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 . Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2025 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2025 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 . Таким чином, колегія суддів, ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, перевіряючи доводи апеляційної скарги, висловила свою думку щодо обґрунтованості підозри останньому.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, рішення від 24 травня 1989 року, заява № 11/1987/134/188 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу ( 46 вказаного рішення).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, в якій він повинен винести рішення. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п.п.1.2,2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно з висновком Венеційської Комісії від 11.12.2020 № 1012/2020 для суддів важливим є не лише діяти неупереджено, а й доносити до громадськості сприйняття неупередженості.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дає змогу виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь яким сумнівам щодо безсторонності судді.

На переконання колегії суддів такі обставини не відносяться до обставин, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді, разом з тим, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді, враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне задоволити заяву про відвід колегії суддів у цьому складі.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Заяву захисника адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження № 463/6695/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000391 від 26.03.2024.

Матеріали судового провадження № 463/6695/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2025 року передати для здійснення повторного розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4