Номер провадження 1-кп/754/804/25
Справа№754/6067/25
Вирок

Іменем України

13 травня 2025 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003135 від 30 листопада 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

У період часу з 19 год. 50 хв. 28 листопада 2024 року по 12 год. 50 хв. 29 листопада 2024 року, під час перебування за місцем проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у обвинуваченого ОСОБА_3 під час спільного вживання алкогольних напоїв з раніше знайомою ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків під час конфлікту з останньою, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Так, обвинувачений ОСОБА_3 у вказані дату, час та місці, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, підійшов до ОСОБА_8 та, утримуючи в правій руці тупий предмет з обмеженою поверхнею, на кшталт качалки для тіста, наніс останній численну кількість ударів в ділянку голови та грудної клітки потерпілої, яка з метою захисту від вказаних ударів прикривалась обома руками та ногами.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 ззаду, утримуючи в руці колючо-ріжучий предмет типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обух, а з протилежного - лезо двосторонньої заточки, та наніс їй 1 (один) удар в ділянку задньої поверхні грудної клітки справа.

Зазначеними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді травми голови, а саме: 2 забійні рани в область обличчя, рано-забійні рани губ, множинні садна на обличчі, масивні крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя, перелом носових кісточок та тіла нижньої щелепи зліва, крововиливи під м`якою оболонкою великих півкуль головного мозку, крововиливи в шлуночки головного мозку, травми грудної клітини, а саме: перелом 6-10 ребер зліва з розривами пристінкової плеври, крововилив в грудну порожнину в об`ємі 300 мл., масивний крововилив в м`яких тканинах грудної клітини по лівій бічній поверхні, що мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, а також множинних синців на поверхнях верхніх та нижніх кінцівок, колото-різаної рани на задній поверхні грудної клітки справа, рановий канал якої сліпо закінчується у м`язах грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Від спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці події.

Смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної травми голови та грудної клітини, проявами якої стали внутрішньочерепний крововилив, переломи кісток обличчя, множинні переломи ребер, масивні крововиливи в м`яких тканинах голови та грудної клітини, крововилив у грудну порожнину, що у сукупності призвело до розвитку шоку.

Вказані тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , виникли у коротких проміжок часу, є наслідками дій тупих предметів з обмеженою поверхнею, утворились при нанесенні ударів такими в ділянку голови та грудної клітини ОСОБА_8 .

Ушкодження в ділянці кінцівок (синці) могли виникнути при спробах захисту ділянок тіла ОСОБА_8 від ударних дій тупих предметів.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, ступінь їх тяжкості не оспорював та дав показання суду, що з потерпілою ОСОБА_8 був знайомий протягом 3-4 років. Кілька днів до тієї події вони в компанії з ОСОБА_8 відпочивали, вживали алкогольні напої. 28 листопада 2024 року зранку до вечора разом зі своїми знайомими вживав алкогольні напої, у компанії також була потерпіла. Спочатку вживали алкоголь на вулиці, під вечір перейшли до його помешкання. За весь день компанією було вжито близько 5-6 літрів горілки та ще 3 літри якогось алкогольного напою. Ввечері, коли вони з ОСОБА_8 у квартирі залишились удвох, між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс їй кілька ударів дерев`яною качалкою в область голови. Від ударів вона падала, він допомагав підніматись, на підлозі було дуже багато пляшок, на які вона падала, допускає, що під час нанесення ним ударів потерпіла прикривалась. Пам`ятає, що у потерпілої пішла кров, він допоміг їй вмитись, після чого вони лягли відпочивати. Згодом між ними знову виник конфлікт. Як відбувались всі події точно не пам`ятає, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння, визнає, що наносив удари потерпілій ножем. Вранці, коли прокинувся, то побачив потерпілу в крові, вона ще дихала. Оскільки його телефон був розряджений, вибіг на вулицю, попросив знайомих викликати швидку. На місце також прибули співробітники поліції, його було затримано. Чи була жива потерпіла на той момент йому не відомо.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді дала показання, що ОСОБА_8 є її донькою, проживала від неї окремо, зловживала алкогольними напоями. Про те, що донька померла їй стало відомо від співробітників поліції 30 листопада 2024 року. У неї на вихованні залишилась маленька дитина.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілому.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні його обставини, особу винного, який раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 26 березня 1999 року з діагнозом «легка розумова відсталість», відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 280 від 25 лютого 2025 року в період часу до якого відноситься діяння у вчиненні якого він обвинувачується та у теперішній час страждав/страждає на Легку розумову відсталість з емоційно-вольовим порушенням (МКХ-10: F 70.1) та виявляв/виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (МКХ-10: F 10.24), за своїм психічним станом міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування заходів медичного характеру, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин та обирає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 000 грн., який обвинуваченим було визнано в повному обсязі.

При вирішенні пред`явленого у кримінальному провадженні цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також обставини справи, враховуючи те, що потерпіла зазнала душевних страждань, пов`язаних зі смертю її доньки, моральних переживань, пов`язаних з порушенням суспільних зв`язків, а також приймаючи до уваги майновий стан самого обвинуваченого, суд вважає, що цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 500 000 грн.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 8 052 грн. 71 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-24/72921-БД від 15 січня 2025 року).

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року на майно вилучене в ході проведення огляду місця події 30 листопада 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , та майно вилучене в ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст.208 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,371,373,374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту його фактичного затримання з 30 листопада 2024 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- зрізи нігтьових пластин з лівої руки трупа, зрізи нігтьових пластин з правої руки трупа, змиви з лівої долоні руки трупа, змиви з правої долоні руки трупа, дві склянки з плямами РБК, п`ять пляшок алкогольних напоїв, три пластикові пляшки з-під напоїв, фрагмент частини дерев`яного стільця, предмет зовні схожий на кухонний ніж, предмет зовні схожий на розкладний ніж, один слід папілярного візерунку долоні, один змив з поверхні холодильника, чотири відрізки шпалер, дві наволочки, один слід папілярного візерунку пальця, один змив з дерев`яної поверхні шафи, один змив з пластикової поверхні телевізора, один змив з пластикової поверхні стола, один відрізок тканини з матрацу, один відрізок тканини з подушки, один змив з дерев`яної поверхні дверної коробки, одинадцять недопалків з-під цигарок, штани темного кольору, кофту світлого кольору, куртку та кросівки - передані на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанцій №№ 003138, 003154, 003239,003421, 003341, 001088, - знищити;

- вироби з білого металу (каблучки) у кількості трьох штук, передані на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП ум. Києві згідно квитанції № 001087, повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , картку платників податку на ім`я ОСОБА_8 , передані на відповідальне зберігання згідно розписки ОСОБА_7 , залишити за належністю останній;

- чорну жіночу сумку з особистими речами: банківською карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , аркушем з рукописним текстом, бальзамом для губ, серветками, зв`язку ключів, передану на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП ум. Києві згідно квитанції № 003138 - повернути ОСОБА_7 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , посвідчення особи з інвалідністю на ім`я ОСОБА_3 , медичну документацію на ім`я ОСОБА_3 , передану на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 003421,- повернути ОСОБА_3 за належністю;

- мобільний телефон «Honor» чорного кольору у чорному прозорому чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 001087, - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 8 052 грн. 71 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року на : вироби з білого металу (каблучки) у кількості трьох штук; чорну жіночу сумку з особистими речами: банківською карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , аркушем з рукописним текстом, бальзамом для губ, серветками; зв`язку ключів; медичну документацію на ім`я ОСОБА_3 ; мобільний телефон «Honor» чорного кольору у чорному прозорому чохлі; дві склянки з плямами РБК; п`ять пляшок алкогольних напоїв, три пластикові пляшки з-під напоїв; фрагмент частини дерев`яного стільця; предмет зовні схожий на кухонний ніж; предмет зовні схожий на розкладний ніж; чотири відрізки шпалер; дві наволочки; один відрізок тканини з матрацу; один відрізок тканини з подушки; штани темного кольору; кофту світлого кольору; куртку та кросівки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий -