Справа № 509/2031/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000088 від 16.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працівлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2025 приблизно о 16 годині 20 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений - водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушив пункти: 2.3. б); 12.1; 12.3; 2.9. а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

- п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний»:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 2.9. «Водієві забороняється»:

а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Порушення правил виразились в тому, що у вказаний час, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлий час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю в напрямку з ОК «Степовий» сел. Великодолинське до СТ «Схід» с. Молодіжне Одеського району Одеської області.

Рухаючись по зазначеній ділянці автомобільної дороги, грубо нехтуючи вимогами Правил дорожнього руху, через неуважність, позбавив себе можливості своєчасно зреагувати на небезпечну зміну дорожньої обстановки, та безпечно керувати транспортом, виїхав за межі проїзної частини, після чого втратив контроль над керуванням, та продовжив рух по власній траєкторії, де здійснив наїзд нерухому перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини обвинуваченого - водія ОСОБА_4 , пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма у формі субдуральної гематоми справа; закритих багатоуламкових переломів стінок правої верхньощелепної пазухи, латеральної та медіальної стінок правої орбіти; закритого перелому кісток носа, закритого перелому виличного відростку правої скроневої кістки; субкон`юктивального крововиливу правого ока; забійної рани правої верхньої повіки; забійної рани правої підочної ділянки з переходом на праву щічну ділянку.

Своїми діями, водій легкового автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом неналежного виконання вимог пунктів: 2.3. б); 12.1; 12.3; 2.9. а) «Правил дорожнього руху», гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії, знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Фактичні дії обвинуваченого ОСОБА_4 безпосередньо знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

16.06.2025 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні №0000088 від 16.02.2025року відповідно до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286-1 КК України та кається у вчиненому, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі, будь-які претензії матеріального або морального характеру з боку потерпілого відсутні. Враховуючи особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, вимоги ст. 69 КК України, сторони визначили вид і розмір покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

При цьому потерпілий та обвинувачений погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди відповідно до ст.ст. 394, 424 КПК України для обвинуваченого та потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити досягнуту 16.06.2025 року між ним та потерпілим ОСОБА_6 угоду про примирення, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просила затвердити вказану угоду про примирення в останній редакції, яку подано до суду безпосередньо перед судовим засіданням, підтверджує добровільність її укладення.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 16.06.2025 року, жодних претензій до обвинуваченого не має.

В підготовчому судовому засіданні прокурор в цілому не заперечував проти затвердження угоди про примирення, оскільки це я правом обвинуваченого та потерпілого, однак покарання обвинуваченому, визначене в угоді вважає надто м`яким.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора, суд дійшов висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди вид та міру покарання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Сторони уклали угоду про примирення добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода є добровільною між потерпілим та обвинуваченим. Умови угоди відповідають вимогам закону. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_6 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільного позову по справі не заявлено, заподіяну шкоду обвинуваченим відшкодовано у повному обсязі.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять в загальному розмірі 12734 грн. 40 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід на стадії судового провадження обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 16.06.2025року в кримінальному провадженні №0000088 від 16.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити узгоджене в угоді про примирення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 12734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- автомобіль марки «Daewoo Nexia» р/н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 та яким фактично користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається на спеціальному майданчику, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1