печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8774/25-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000021, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2025 в невстановлений досудовим розслідувань час, перебуваючи за місцем проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 під час вживання спиртних напоїв виник словесний конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також проживає за вищевказаною адресою.

У ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, не перебуваючи в стані необхідної оборони, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» умисно завдала численних ударів руками та ногами в область голови та тулуба потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, а саме: травму грудей - переломи правого дев?ятого ребра, переломи з третього по десяте ліві ребра з ушкодженням плеври, забій лівої легені з ушкодженням уламком ребра, інші ушкодження у вигляді синців з крововиливами у підлеглі м?які покрови голови в лобній ділянці і на лівій половині обличчя з саднами та забійною раною в ділянці брові, надриву лівої вушної раковини, травматичного виділення одного зуба на верхній щелепі, садна від правої лобно-скроневої ділянки до лобно-тім?яної ділянки, садна на переніссі, крововиливів у м?які тканини в зоні лівої ключиці, на задній поверхні лівої кисті та передпліччя і в зоні правого плечового суглобу.

Після нанесення ОСОБА_5 умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , остання перебувала за вищевказаною адресою без свідомості у вкрай тяжкому стані понад добу. Внаслідок шоку, який розвинувся від множинних переломів ребер з ушкодженням плеври і легені, ІНФОРМАЦІЯ_3 настала смерть ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала свою вину в скоєному та, будучи допитаною в судовому засіданні, докладно розповіла про передумови та обставини вчиненого злочину. Повідомила, що її мати з дитинства не мала по відношенню до неї теплих, люблячих почуттів. Мати вживала алкогольні напої і вела розпусне життя. Були неоднаразові випадки знущання над нею в дитячому віці і ґвалтування з боку випадкових чоловіків її матері. Вона все життя терпіла знущання з боку матері, їй нікуди було йти. До того ж обвинувачена повідомила, що вона також є матір`ю, однак за власною згодою в інтересах доньки відмовилась від неї. Щодо скоєного підтвердила всі обставини викладені в обвинувальному акті, підтвердила час та місце події, вказала на спосіб та характер нанесення ударів. Так, пояснила, що внаслідок постійних знущань матері відчувала себе емоційно виснаженою, мала часті конфлікти із нею. Підтвердила, що 06.01.2025 року ввечері, перебуваючи за місцем прожавання в АДРЕСА_1 , будучи з матірію ОСОБА_6 вживала алкогольні напої. В ході чергового словесного конфлікту, вона не витримала і вдарила матір декілька разів. Мати почала кричати, після чого обвинувачена ще декілька разів її вдарила по обличчю, після чого зіштовхнула з ліжка - крісла і почала бити потерпілу головою об батарею. Чисельність ударів обвинувачена не памятає, але не спростувувала їх. Після того як потерпіла припинила кричати, обвинувачена повернулась на кухню, а потерпіла залишилась лежати. Пізніше, вона давала матері воду, мати залишалась лежати на підлозі. Зранку ОСОБА_5 зрозуміла, що мати померла, після чого остання пішла до магазину за пляшкою горілчаного напою і по дорозі додому звернулась до сусідки ОСОБА_7 зі словами, що вона вбила свою матір. Після цього, на пропозицію сусідки вона повернулася до дому, де чекала на працівників поліції. Також пояснила, що мети вбивати свою матір в неї не було, в той день в неї стався емоційний зрив внаслідок тривалого ображання на матір та знущань з боку останьої, дуже шкодує про вчинене, усвідомлює, що перевищила свої сили, неодноразово повторювала, що «вбивати не хотіла», «нехай би вона жила», «щиро розкаююся, що таке трапилося». Під час дебатів зазначила, що за всі роки адського життя в неї було духовне виснаження, однак вона не бажала такого результату, до якого довела своїми діями саме потерпіла, в скоєному ОСОБА_5 щиро розкаюється, просила суд її суворо не карати.

Крім особистого зізнання, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що померла є її рідною сестрою, а обвинувачена племінницею. Про смерть своєї сестри дізналася від поліції. Зазначила, що ОСОБА_9 знає як порядну людину, яка пережила складні випробування в житті. Характеризувала обвинувачену як добру, позитивну людину, яка попри всі негаразди, маючи скрутне матеріальне становище, отримала вищу освіту. Стверджувала, що ніколи не знала, не чула про погані відносини між померлою і обвинуваченою. Зауважила, що їй не відомі обставини постійного вживання алкоголю з боку її рідних та сварок. Останій раз спілкувалася з сестрою напередодні 04.01.2025 року. Сестра ніколи не жалілася на племінницю, ніколи не чула про насильство над нею. Знала, про їх важке матеріальне становище, намагалася допомогати коштами за можливістю. Повідомила, що не часто відвідувала сестру, яка останім часом мала слабкість, пересувалася по квартирі, але за допомогою доньки і іі співмешканця виходила на вулицю. Просила суд врахувати життєві обставини ОСОБА_9 , не позбавляти її волі, надати можливість працювати, і почати нове життя. Звернулась до суду з проханням врятувати життя ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є старшим судово-психіатичним експертом відділу судово-психіатричної експертизи Центру судових експертиз ДП "ІСП МОЗ України" надав суду покази щодо проведення ним судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 та складання висновку судово-психіатричного експерта № 221 від 13.02.2025 та повідомив суду, що 20.11.2024 року ОСОБА_5 зверталась в медичний заклад для надання психологічної допомоги, при цьому ознак наркотичної залежності не виявлено. В довідці вказано два діагнози, а саме Ф1025 та Ф4323 (порушення адаптації з переважно емоційними порушеннями). При цьому діагноз Ф4323 звісно ж досліджувався. На момент вчинення правопорушення ознак діагнозу Ф4323 встановлено не було, ніяких посилань на те, що з моменту звернення 20.11.2024 по час, як вона потрапила на огляд в неї зберіглись будь-які розлади.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є головним експертом-психологом відділу судово-психологічної експертизи Центру судових експертиз ДУ "ІСП МОЗ України"надала суду покази щодо проведення нею судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 та складання висновку судово-психіатричного експерта № 221 від 13.02.2025 та зазначила, що при відповіді на питання, поставлених в експертизі, виходила з тих матеріалів, які були надані, а також сама особа ( ОСОБА_5 ) розповідала під час клінічної бесіди, не прихвувуючи того факту, що під час звичних для неї конфліктних ситуацій, вона могла вдарити свою матір, самостійно наводила приклади вербальної та фізичної агресії щодо матері протягом останнього часу. Тому в період конкретно вбивства матері, ОСОБА_5 також поводилась аналогічно і сама розповіла про це. Поєднаний порівняльний аналіз надає можливість сказати, що її поведінка в той час була звичною для неї, що проявлялась у проявах агресії в конфлітних ситуаціях з матір`ю, а також зі свідком, який розповідав, що ОСОБА_9 поводилась агресивно, тому під час події він втік у зв`язку з агресивністю його співмешканки.

Таким чином, допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомили, що висновки судово-психіатричного експерта № 221 від 13.02.2025 відповідають вимогам, зроблені з урахуванням всіх обставин та вичерпно надані відповіді на всі поставлені питання.

Допитаний в судовому засіданні інспекртор 1-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону 1 полку ОСОБА_12 пояснив суду, що здійснюючи патрулювання Печерського району в екіпажі 602, отримав виклик за адресою АДРЕСА_1 . Після прибуття за місцем, вони зустрілися із заявницею, яка повідомила, що неї додому підішла знайома сусідка ОСОБА_9 та повідомила, що вона вбила свою матір, на що заявниця порекомендувала повернутися до квартири та викликала поліцію. Після того, як поліцейським відчинили двері до під`їзду будинку, підіймаючись на орієнтовно другий поверх, біля дверей квартири вони зустріли ОСОБА_9 , яка перебувала ймовірно в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від неї відчувався запах алкоголю, і вона повідомила, що вбила свою матір. Зазначив, що ОСОБА_9 була в спокійному стані, без будь-яких проявів агресії. Зайшовши до квартири в кімнаті поліцейський побачив тіло без ознак життя. ОСОБА_9 повідомила, що вбила матір книгою, потім говорила, що вдарила матір об батарею. Після цього до ОСОБА_9 були застовані кайданки та викликано слідчо-оперативну групу. Виклик швидкої не здійснювався, оскільки будь-яких ознак життя тіла не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 повідомив суду про те, що 07.01.2025 з напарником ОСОБА_12 отримали виклик на планшет, про те, що до заявниці прийшла її знайома сусідка та повідомила, що вона вбила свою матір. Прибувши на місце у екіпажу патрульної поліції не було можливості потрапити по підїзду, тому прийшов чоловік заявниці з ключами від домофону та відчинив двері. Зайшовши туди, біля дверей квартири стояла ОСОБА_9 , вони запитали в неї, що сталося і вона повідомила, що вбила свою матір і що вона знаходиться в квартирі. Коли всі зайшли до квартири, відчувався дуже сильний, різкий запах хлорки або якихось дезинфікуючих засобів, його напарник пішов до кімнати, а сам поліцйський ОСОБА_13 залишався із ОСОБА_9 . В подальшому напарник повідомив, що в кімнаті лежить тіло. Далі вони з напарником наділи на ОСОБА_9 кайданки і чекали слідчо-оперативну групу. В той час, коли вони всі чекали слідчо-оперативну групу, ОСОБА_9 ставили питання щодо того як трапилась подія, на що ОСОБА_9 відповіла, що вбила матір. Спочатку говорила, що книжкою вбила і вказала на велику книжку теплого кольору, що лежала чи на батареї чи на підвіконні та була в крові, а потім говорила, що била матір руками її головою об металеву батарею. Також додав, що коли вони прибули на місце подіїї, обвинувачена була в стані алкогольного сп`яніння, від неї йшов запах алкоголю. В кімнаті не було світла, було дуже брудно. Тіло лежало в великій кімнаті поруч з балконними дверима біля батареї. Бачив сліди крові біля загиблої, на радіаторі батареї, і на книзі. На кухні ж стояли дві-три пляшки від спиртного, на плиті була якась посуда. В ході розмови поки очікували слідчо-оперативну групу, ОСОБА_9 також повідомила, що в квартирі більше не було. Зазначив, що коли він з напарником прибули на місце події ОСОБА_9 не тікала та опору не чинила, була спокійна.

Аналіз показів цих свідків, викладених вище, відсутність істотних протиріч між ними, їх послідовність, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості. Всі покази свідки надавали будучи попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, під присягою.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення відмовилася від допиту в судовому засіданні інших свідків сторони обвинувачення, свою відмову мотивували тим, що необхідності у допиті вказаних свідків немає. Сторона захисту не наполягала на виклику для допиту вказаних свідків.

Керуючись вимогами ст. 22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що сторони відмовилися від допиту свідків сторони обвинувачення, суд не здійснював допит інших свідків сторони обвинувачення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням крім того підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою письмових доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України, зокрема:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000021 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2025 року, згідно якого 07.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено трип ОСОБА_6 , яка померла внаслідок отриманих травм /т. 1 а.с. 87/;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.01.2025, згідно якого фактично затримано 07.01.2025 о 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України /т. 1 а.с. 90-93/;

- протоколом огляду місця події від 07.01.2025 року з фототаблицею до нього, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за участі підозрюваної ОСОБА_5 , яка розповіла обставини події, а саме що вона в ході сварки наносила удари в область голови та тулуба гр. ОСОБА_6 . В ході огляду в кімнати будинку виявлено труп ОСОБА_6 , виявлено та вилучено серед іншого фрагмент зі слідами РБК, скляні пляшки з-під горілки, книжку зі слідами РБК з кухні, змиви, зрізи з трупа /т.1 а.с. 100-230/;

- протоколом огляду місця події від 07.01.2025 за адресою моргу: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9, де вилучено речі з трупа /т.1, а.с 231-233/;

- висновок судово -психіатричної експертизи № 221 від 13.02.2025 року, що складений відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно якого встановлено, що у період правопорушення ОСОБА_5 не знаходилась у будь-якому вираженому емоційному стані, в т.ч. у стані афекту, про що свідчить відсутність необхідної для кваліфікації таких станів сукупності вирішальних ознак. ОСОБА_5 перебувала в звичному для неї стані емоційного збудження, яке виникло в звичній для неї конфліктній ситуації, з притаманнми особистості проявами агресивної поведінки щодо матері в стані алкогольного сп`яніння. У період правопорушення ОСОБА_5 не знаходилась у будь-якому фізіологічно-нормальному емоційному стані, в.ч. у стані фізіологічного афекту. ОСОБА_5 перебувала в стані емоційного збудження, яке виникло в звичній для неї конфліктній ситуації, проявилося в притаманній особистості в стані алкогольного сп`яніння агресивній поведінці/т. 1 а.с. 237-241-б/;

- висновком експерта № 081-30-2025 від 06.02.2025, згідно якого встановлено, що на наданих на дослідження кофті та штанах виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові, виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 /т. 2 а.с. 17-20/;

- висновком експерта № 081-31-2025 від 05.02.2025, згідно якого встановлено, що на наданих на дослідження фрагменті шпалери, книзі, фрагменті тканини, змиві речовини бурого кольору з батареї, речовині бурого кольору на фрагменті аплікатора з об`єктами, що схожі на волосся, наволочці, чохлі з-під взуття, вилучених за адресою АДРЕСА_1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові, виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 /т. 2 а.с. 21-26/;

- висновком експертного дослідження № 011-93-2025, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала від шоку, який розвинувся внаслідок множинних переломів ребер з ушкодженням плеври і легені. При судово-медичному ушкодженні трупа ОСОБА_6 виявлено ушкодження: травма грудей - переломи де`ятого ребра, переломи з третього по десяте ліві ребра з ушкодженням плеври, забій лівої легені з ушкодженням уламком ребра; інші ушкодження - синці з крововиливами у підлеглі м`які покроваи голови в лобній ділянці і на лівій половині обличчя з ссаднами та забійною раною в ділянці брови; надрив лівої вушної раковини; травматичне виділення одного зуба на верхній щелепі , садно від правої лобно- скроневої ділянки до лобно-тімяної ділянки; садно на переніссі; крововиливи у м`які тканини в зоні лівої ключиці, на задній поверхні лівої кисті та передпліччя і в зоні правого плечового суглаба. Травма грудей у ОСОБА_6 (множинні переломи ребер з ушкодженням легені і шоком) мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, між цими ушкодженнями і настанням смерті існує прямий зв`язок. Між іншими ушкодженнями у ОСОБА_6 та настанням її смерті прямого зв`язку немає. Забійна рана на обличчі, травматичне виділення одного зуба і надрив лівої вушної раковини мають ознаки легкого тілесного ушкодження за критерієм короткочасності розладу здоров`я. Садна і крововиливи в зоні обличчя і волосистої частини голови, а також крововиливи у м`які тканини лівої кисті та передпліччя в зоні правого плечового суглобу мають ознаки легкого тілесного ушкодження. На час смерті ОСОБА_6 була твереза./т. 2 а.с. 31-35/;

- висновком експертного дослідження № 082-38-2025, згідно якого додатково встановлено, .що метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери, в результаті судово-медичного (токсикологічного) дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 не знайдено/т. 2 а.с. 36-38/;

- висновком експерта від 14.01.2025 за № СЕ-19/111-25/2185-Д, згідно якого встановлено, що на наданих на дослідження пляшці коньяку "Шустов" виявлено чотири сліди папілярних узорів розмірами 14х33 мм, 10х18 мм, 12х33 мм, 13х15 мм; на наданому на дослідження стакані виявлено три сліди папілярних узорів розмірами 14х17, 14х20, 8х15 мм. Вилучені з ппляшки коньяку "Шустов" та стакані слід пальця руки розмірами 14х33 мм залишений вказівним пальцем лівої руки; слід пальця руки розмірами 12х33 мм залишений безіменним пальцем лівої руки, слід пальця руки розмірами 14х20 мм залишений середнім пальцем правої руки та сліди пальця руки розмірами 13х15 мм, 14х17 мм, 8х15 мм залишені безіменним пальцем правої руки ОСОБА_5 /т.2 а.с. 45-57/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2025, який розпочато о 16 год. 21 хв. та закінчено о 16 год. 30 хв. Даним слідчим експертиментом встановлено, що 10.02.2025 на пропозицію слідчого ОСОБА_14 підозрювана ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 30, добровільно погодилась відтворити дії, обстановку та обставини події, вчиненого нею злочину (продемонструвати механізм, кількість та локалізацію нанесення ударів). Так, 05.01.2025 приблизно о 18-30 год, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 готувала вечерю та вживала алкогольний напій, а саме: коньяк. В ході приготування вечері, ОСОБА_6 перебувала в спальній кімнаті та виражалась у бік ОСОБА_5 нецензурною лайкою. Через деякий час ОСОБА_5 почула грохот та одразу пішла до кімнати перевірити чи все добре, зайшовши до кімнати ОСОБА_5 побачила, що ОСОБА_6 впала з ліжка, на що ОСОБА_5 почала їй допомагати піднятися, після чого сіла з нею розмовляти у спальній кімнаті та намагалась довести їй, що їй заборонено вживати алкогольні напої черех її стан здоров`я. Після розмови ОСОБА_5 пішла до кухні подовжувати готувати вечерю, ОСОБА_6 у той же час продовжувала виражатися нецензурною лайкою у бік ОСОБА_5 , тим самим ображаючи її. Після того як ОСОБА_5 вжила приблизно 300 гр. алкогольного напою, а саме коньяку, не витримала образ у свій бік від ОСОБА_6 та пішла до неї у кімнату, де в ході словесного конфлікту, ОСОБА_5 накинулась з кулаками на свою матір (чи сиділа, чи лежала, у якому саме положенні була ОСОБА_6 не пам`ятає), яку кількість ударів завдала не пам`ятає, але не менше двох ударів в голову, після чого, ОСОБА_5 зтягнула ОСОБА_6 з ліжка, завдала не менше двох ударів в область ребер ОСОБА_6 та після цього ОСОБА_5 взяла голову ОСОБА_6 за волосся та почала бити її об батарею, скільки разів вона вдарила ОСОБА_6 об батарею, не пам`ятає. У подальшому ОСОБА_5 залишила ОСОБА_6 лежати на підлозі та пішла готувати вечерю далі. Після того як ОСОБА_5 приготувала вечерю та повечерял, остання пішла спати, у той час ОСОБА_6 продовжувала лежати на підлозі біля батареї. Під час проведення зазначеного слідчого експерименту ОСОБА_5 на статисті (манекені) наглядно продемонструвала вказані обставини./т. 2 а.с. 69-72/.

Інші досліджені судом та долучені до матеріалів справи документи з матеріалів кримінального провадження (постанови про призначення групи прокурорів та слідчої групи, заява потерпілої, клопотання слідчих, ухвали слідчих суддів, запити, супровідні листи, та інші), не підтверджують і не спростовують винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, однак підтверджують дотримання кримінального процесуального законодавства при проведенні досудового розслідування та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Надточій проти України», сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: була допитана обвинувачена, потерпіла, свідки як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, досліджені письмові докази. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому злочині у судовому засіданні доведена повністю поза розумним сумнівом, а її дії, що виразилися у виді спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечного для життя в момент його заподіяння, підлягають кваліфікації умисним тяжким тілесним ушкодженням за ч. 2 ст. 121 КК України за ознакою такого, що спричинило смерть потерпілого.

Суд зазначає, що саме про умисел на нанесення тілесних ушкоджень свідчить поведінка обвинуваченої після того, як вона декілька разів ударила ОСОБА_6 по голові та по тулубу, це підтверджує, що умисел обвинуваченої був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а тому відповідальність настає за тілесні ушкодження, які було заподіяно фактично.

Приймаючи рішення про спрямованість умислу винної особи, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, суд враховує й взаємостосунки винної з потерпілою, події, що передували злочину, дані про поведінку винної та потерпілої особи.

Обвинувачена, наносячи удари в область голови потерпілої повинна була розуміти, що голова є життєво важливим органом людини, тому свідомо припускала спричинення шкоди здоров`ю потерпілої. Саме від дій ОСОБА_5 настали наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_6 , тому між діями обвинуваченого і наслідками, що настали існує прямий причинний зв`язок.

За змістом статей 50, 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину, внаслідок якого наступили невідворотні наслідки у вигляді смерті людини.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд також враховує, що обвинувачена позбавила життя свою матір внаслідок збігу тяжких сімейних та інших обставин, про що також зазначено у висновку судово-психіатричного експерта № 221 від 13.02.2025 року, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку органу з питань пробації, лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима, однак неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

Пом`якшуючими покарання обставинами суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що полягає у наданні викривальних показів під час досудового і судового розгляду, повне визнання обвинуваченою своєї вини у скоєному.

Обтяжуючою покарання обставиною суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває (перебував) в сімейних відносинах.

Суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на її виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута, передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченою. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку визначеному ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати попереднє ув`язнення у строк покарання день за день.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту її фактичного затримання 07 січня 2025 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази:

- зрізи нігтьових пластин лівої та правої руки трупа ОСОБА_6 , зріз з правої руки трупа ОСОБА_6 поміщено до паперового конверту та опечатано, зрізи з лівої руки трупа поміщено до паперового конверту та опечатано, змив з правої руки трупа ОСОБА_6 поміщено до паперового конверту та опечатано, змив з лівої руки ОСОБА_6 поміщено до паперового конверту та опечатано, зуб трупа ОСОБА_6 поміщено до паперового конверту та опечатано, виріз фрагменту шпалери зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту та опечатано, книга зеленого кольору яка поміщена до паперового конверту та опечатано, жмут волосся з підлоги, який поміщено до паперового конверту та опечатано, виріз фрагменту підодіяльника зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту та опечатано, два недопалка цигарок марки Вінстон, який поміщено до паперового конверту та опечатано, змив речовини бурого кольору з батареї, який поміщено до паперового конверту та опечатано, фрагменти волосся з речовиною бурого кольору з батареї, який поміщено до паперового конверту та опечатано, наволочка зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту та опечатано, чохол тканини з під взуття зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту та опечатано, пляшка на пів заповнена рідиною коньяк Шустов та один стакан, які поміщено до паперової коробки та опечатано, два папілярних узори зі скляного стакану, який знаходиться на столі, поміщено до сейф пакету № KIV 1108814, - знищити;

- ключі від квартири, які поміщено до сейф пакету № CRI 1045728; копії документів, які поміщено до сейф пакету №QYH0038120 - повернути їх власнику;

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/111-25/2185-Д від 14.01.2024 у розмірі 5969 грн. 25 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий роз`яснює обвинуваченій, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1