УХВАЛА

26 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 213/4660/23

провадження № 51-2324ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року з доданим до неї клопотанням,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 липня 2025 року засудженій ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні її клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо неї та повернуто подану касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК,

у межах строку на касаційне оскарження.

На адресу суду від засудженої ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга, в якій вона порушує питання про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року у касаційному порядку. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, засуджена просить про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає,

що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженій

у зв`язку з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право

на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджена зазначає, що строк на касаційне оскарження пропустила з огляду на те, що адміністрація установи, де вона відбуває покарання, довго видавала їй копії судових рішень, які вона мала на меті оскаржити, а після залишення судом її касаційної скарги без руху адвокат пообіцяв допомогти їй у складанні касаційної скарги, однак цього

не зробив.

Однак вказане не може бути визнано поважною причиною строку на касаційне оскарження з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджена

ОСОБА_4 у межах строку на касаційне оскарження зверталася до суду із касаційною скаргою на це ж судове рішення, яку ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 травня 2024 року було залишено без руху та надано їй п`ятнадцятиденний строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги. У межах встановленого строку засуджена звернулася до суду із касаційною скаргою, до якої додала копії вироку та ухвали, однак недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху, не усунула, а тому касаційний суд ухвалою від 11 липня 2024 року повернув засудженій її касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

З огляду на наведене, посилання засудженої на несвоєчасну видачу установою, в якій вона відбуває покарання, копій судових рішень є незрозумілим і з огляду на наведене вище не вплинуло на час подачі касаційної скарги.

Також варто зауважити, що жодних доводів про те, що захисник не надав необхідної допомоги у складанні касаційної скарги ані в касаційній скарзі від 17 червня 2025 року (яка була подана на усунення недоліків попередньої), ані в касаційній скарзі

від 01 липня 2025 року (яка була подана із клопотанням про поновлення строку) засуджена не зазначала.

Крім того, слід зазначити і про те, що посилання засудженої на положення ст. 461 КПК у клопотанні про поновлення строку не узгоджується із порядком подачі касаційної скарги, визначеним процесуальним законом. Вказана норма розміщена у Главі 34 КПК,

якою врегульовано порядок провадження за нововиявленими обставинами, а не

за касаційною скаргою.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженій строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути засудженій.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у задоволенні її клопотання

про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо неї.

Повернути засудженій ОСОБА_4 її касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3