Провадження № 11-сс/4808/163/25
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2024 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000004 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2024 року накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, до скасування у встановленому КПК України порядку.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути конфіскований у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання, та також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважав вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слідчого вважав за необхідне задовольнити.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, та скасувати арешт на транспортний засіб марки та моделі «BMW X5», реєстраційний № НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Мотивує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження тим, що ОСОБА_8 судом не викликалась, не була присутня у судовому засіданні, та копію ухвали слідчого судді отримала тільки 24 квітня 2025 року.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Пояснює, що 31 травня 2024 року, ОСОБА_8 придбала транспортний засіб марки BMW, модель X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 р. випуску, сірого кольору, номер кузову НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2024 р. Даний транспортний засіб належав ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 04.11.2021 року. Під час звернення до ТСЦ МВС № 264, щоб отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ОСОБА_8 повідомили про відмову у проведені реєстраційних дій з підстав накладеного арешту на автомобіль.

Зазначає, що в клопотанні про накладення арешту на майно старший слідчий СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вказав майно, яке на час розгляду клопотання не належало ОСОБА_10 .

Вказує, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчинені нею кримінальних правопорушень 20 червня 2024 року, тобто вже після того, як був укладений Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31 травня 2024 р, за яким ОСОБА_8 отримала у власність автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 .

Звертає увагу, що транспортний засіб на який було накладено арешт, не є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

Підсумовує, що через арешт, що накладений на транспортний засіб марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 р. випуску, номер кузову НОМЕР_3 , який придбала ОСОБА_8 на підставі Договору купівлі-продажу від 31 травня 2024 року, вона не можу в повній мірі реалізувати своє право власності та розпорядитись власним майном.

У судове засідання апеляційного суду власник майна ОСОБА_8 , не з`явилася, натомість представник адвокат ОСОБА_7 не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти судове рішення у відсутність ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- адвокат ОСОБА_7 просила задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів наведених в ній;

- прокурор просив оскаржену ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку належить задовольнити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді було постановлено без участі ОСОБА_8 чи її представника, не були повідомлені про розгляд клопотання про накладення арешту на майно. Як зазначає адвокат ОСОБА_7 про існування ухвали та про її зміст ОСОБА_8 дізналася 24 квітня 2024 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на наведене, з метою забезпечення реалізації права на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, строк апеляційного оскарження адвокату ОСОБА_7 , що дії в інтересах ОСОБА_8 необхідно поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при прийнятті оскарженого рішення дотримався вказаних вимог закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно дійшов висновку про наявність підстав для арешту майна - транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000004 від 23.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

20 червня 2024 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

Відповідно до інформації із інформаційних ресурсів НАІС та інформації, ТСЦ МВС № 2641, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Апелянт доводить, що цей автомобіль не є власністю підозрюваної ОСОБА_10 , а належить на законних підставах ОСОБА_8 . На підтвердження цієї обставини посилається на договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31 травня 2024 року (а.п. 82-83), акт огляду реалізованого транспортного засобу №8096/24/006305 від 31 травня 2024 року (а.п. 83 форзац), договір комісії №8096/24/1/006540 від 30 травня 2024 року (а.п. 84), акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №8096/24/1/006540 від 30 травня 2024 року (а.п. 85), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.п. 86).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що станом на час ухвалення слідчим суддею рішення про задоволення клопотання про арешт майна вищезазначених доказів не було.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Суд апеляційної інстанції вважає, що право власності ОСОБА_8 на транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , належним чином станом на час ухвалення рішення слідчим суддею не було оформлено, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Наявні копії договорів, за якими розпочато відчуження транспортного засобу за умови існування кримінального провадження та повідомлення про підозру ОСОБА_10 , за яким свідоцтво про право власності на транспортний засіб не одержано покупцем, не є достатньою підставою для скасування арешту.

Суд апеляційної інстанції враховує, що досудове розслідування триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 170- 173, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2024 року про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5