Справа № 466/114/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2319/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року,-

з участю: ОСОБА_6 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.08.2025 у справі № 466/114/14-к провадження №1-кс/466/2283/25, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 28 липня 2025 року про вчинення злочинів, поданої в порядку п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України у кримінальному провадженні № 0000020 від 21.11.2012 щодо системного приховування вчинених правоохоронцями злочинів, які полягають у підробленні офіційних документів від 18.09.2024 № 26524-2024, від 01.07.2025 № і від 11.07.2025 № , при цьому - визнати ОСОБА_6 потерпілим від вчиненого злочину та розпочати досудове розслідування.

Звертає увагу, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі неправдиво стверджує, що нібито наведені ОСОБА_6 факти в його заяві про вчинення злочину не містять фактичних відомостей чи посилань на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення щодо підроблення вищезгаданих офіційних документів від 18.09.2024 № 26524-2024, від 01.07.2025 № і від 11.07.2025 № під час досудового розслідування к/п № 0000020 від 21.11.2012, оскільки нібито ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправних дій, а обставини, викладені в заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в 1-му абз. заяви про злочин ним вказувалось про подання старшому групи слідчих ОСОБА_7 заяви про злочин від 24.01.2025 яка в подальшому виявилась 04.03.2025 відсутньою в матеріалах даного досудового розслідування.

Зауважує, що він неодноразово наголошував в судовому засіданні 08.08.2025, що його слідчий протиправно взагалі не повідомляв про винесення ним рішення, як він на цьому наполягав у п. 4 прохальної частини заяви про злочин та всупереч тому, що у клопотанні до слідчого судді він безрезультатно просив 31.07.2025 у п. 2 прохальної частини зобов`язати надати таку інформацію слідчим до початку судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2025 року судді ОСОБА_1 передано скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій, у якій скаржник просить суд зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 28 липня 2025 року про вчинення злочинів, поданої ним в порядку п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України у кримінальному провадженні № 0000020 від 21.11.2012, при цьому - визнати ОСОБА_6 потерпілим від вчиненого злочину та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР усі відомості прийнятих та зареєстрованих ними заяв, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Слідчий суддя, оцінивши обставини справи, вірно зазначив, що наведені в заяві дані про вчинення злочину, передбаченого ст. 256 КК України, не містять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.

Крім того, ОСОБА_6 у скарзі не вказав на жодний доказ, який би вказував на вчинення слідчою ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 підробки офіційного документа під час досудового розслідування кримінального провадження №0000020 від 21.11.2012, та приховування даного злочину слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_9 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 та суддями Львівського апеляційного суду.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно зазначив у своєму рішенні про те, що доводи заявника є необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги судом не вбачається.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя районного суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді