Дата документу 27.06.2025Справа № 554/9429/25
Провадження № 1-кс/554/8151/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 24.06.2025 за ч. 1 ст.358 КК України про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому прохав суд накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду від 23.06.2025 року, а саме, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а місце зберігання визначити камеру зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Полтава, вул. Сковороди 2 Б.

В обгрунтування клопотання вказав, що у провадженні СД Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області знаходяться матеріли досудового розслідування, відомості про яке внесені 18.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000329 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 358 КК України.

23.06.2025 року о 20:59 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що за адресою: м. Полтава, вул. Європейська 86А, біля ЗГТ "Лялі Убийвовк" працівники УПП зупинили транспортний засіб KAWASAKI-ER-6N, ДНЗ ВІ1811JA, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. Під час перевірки документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 виявлено ознаки підробки.

23.06.2025 року під час огляду місця події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , яке було оглянуто та в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ №ICR 0093684 з відповідними підписами та надписами.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій вказав, що проти накладення арешту на майно заперечує, вказав, що прокурор просить накласти арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , тоді як протоколом огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мотоцикл та ключі. Надав до суду копію відповіді ТСЦ 5341 про реєстрацію ТЗ та видачу свідоцтва про реєстрацію, а також копію висновку експертного дослідження. Прохав проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Судом встановлено, що у провадженні СД Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області знаходяться матеріли досудового розслідування, відомості про яке внесені 18.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000329 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.06.2025 року під час огляду місця події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , яке було оглянуто та в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ №ICR 0093684 з відповідними підписами та надписами.

При цьому прокурор прохає суд накласти арешт на посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , яке не є речовим доказом по справі, не було вилучено та не має відношення до справи.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим не надано суду доказів, які б вказавали на те, що майно, яке вилучено відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор не довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на майно, та необхідність застосування такого заходу забезпечення достатніми доказами не доведено. Окрім того з матеріалів клопотання вбачається, відповідно до протоколу огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тоді як прокурор прохає накласти арешт на посвідчення водія, яке не вилучено, не визнано речовим доказом та взагалі не має будь якого відношення до кримінального провадження № 0000329 від 24.06.2025 за ч. 1 ст.358 КК України в рамках якого подано клопотання про накладення арешту на майно.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки накладення арешту на майно вказане в клопотанні є безпідставним та необгрунтованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 24.06.2025 за ч. 1 ст.358 КК України про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1