Справа № 541/2186/25
Провадження № 1-кс/541/526/2025
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.06.2025 до ЄРДР за №0000571 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме просила накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпоряджання та користування на мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», який належить ОСОБА_4 .

Прокурор подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Встановлено, що 27.05.2025 близько 17 год. невідома особа на території залізничного вокзалу, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Залізнична, 2, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «РОСО Х3 Pro» у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила збитків на суму, яка встановлюється.

В ході проведення досудового розслідування 02.06.2025 на підставі письмової заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проведено огляд речей за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», який в подальшому було вилучено.

Постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 02.06.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 02.06.2025 майно, для подальшого збереження речових доказів та визначення ринкової вартості телефону, для чого необхідно провести судово-товарознавчу експертизу.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, враховуючи необхідність проведення експертиз, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000571 задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та використання на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме на мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», який 02.06.2025 добровільно видав ОСОБА_5 , котрий зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1