УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 02 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, в силу статті 89 КК України не судимий, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погодженого з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 02 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження 0001030 від 02 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 вересня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 02.10.2024 ОСОБА_5 на виконання спільного із невстановленою особою, яка використовує сторінку у мобільному додатку «Telegram» з іменем користувача « ОСОБА_8 », злочинного умислу спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина Україна ОСОБА_9 , якому повідомив про свої злочинні наміри щодо підпалу за грошову винагороду релейної шафи, що розташована біля вхідного світлофора на парній колії 9-го пікету, 27 км., Залізничної станції Ірпінь, за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Центральна, буд. 6, а також довів механізм вчинення злочину та необхідність виконання умов вказаної невстановленої особи, як підтвердження вчинення ними злочину, на що ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільну небезпеку вказаного злочинного діяння та враховуючи корисливі мотиви, які виразились у отриманні матеріальної вигоди, погодився на пропозицію ОСОБА_5 щодо спільного вчинення злочину.

Так, 02.03.2024 року о 14 год. 35 хв. з метою вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 прибули до магазину «Ліра», що розташований за адресою: м. Ірпінь, вул. Центральна, 14, де ОСОБА_5 за готівкові кошти придбав розчинник «647 розчинник», об`ємом 0,47 л., який призначений для розпалювання багаття та напилок.

Надалі, цього ж дня о 15 год. 18 хв., на виконання спільного злочинного задуму, з метою ослаблення держави - вчинення дій, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» - релейної шафи, що розташована біля вхідного світлофора Ч. на парній колії 9-го пікету, 27 км., Залізничної станції Ірпінь, за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Центральна, буд. 6, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 прибули за вказаною адресою та відшукали вказану вище релейну шафу.

В подальшому, того ж дня об 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою із невстановленою особою, знаходячись біля релейної шафи, що розташована біля вхідного світлофора на парній колії 9-го пікету, 27 км., Залізничної станції Ірпінь, яка була предметом їх злочинного посягання вирішили підпалити останню, після чого умисно, з корисливих мотивів, за допомогою розчинника «647 розчинник» облили її вказаним розчином для розпалювання багаття та підпалили, за результатом чого відбулось загорання поверхні вказаної релейної шафи, чим останні здійснили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Надалі, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_5 здійснив відео-фіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «SONY», та надіслав відео невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Проте, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а саме загорання було припинено силами співробітників ДСНС України, на релейній шафі залишились зовнішні пошкодження, які не впливають на її функціонування.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та з невстановленою особою, у період воєнного стану, з метою ослаблення держави ймовірно вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи що розташована біля вхідного світлофора Ч. на парній колії 9-го пікету, 27 км., Залізничної станції Ірпінь, Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Центральна, буд. 6, чим вчинив дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 ймовірно вчинив, з метою ослаблення держави закінчений замах на підпал, тобто дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 КК України.

03.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

03.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконного впливу свідків, інших співучасників інкримінованого злочину, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_10 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики є необґрунтованими та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, або ж застосувати запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Ухвалою слідчої судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001030 продовжено до шести місяців, тобто до 03 квітня 2025 року.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлена особа за вказівкою якої діяли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , якій останні можуть повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, його вік, обставини вчинених ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що має суспільний резонанс, оскільки дані правопорушення вчинені в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути продовженим в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 369, 372, 395, 492 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання строком до 21 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1