НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

03 червня 2025 року Справа № 322/1896/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарка судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, який є неодруженим, має середньо-спеціальну освіту, раніше обіймав посаду робітника підсобного 4 взводу 3 інженерної роти 91 інженерного полку військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, перебуває на посаді оператора навідника військової частини НОМЕР_2 у військовому званні солдат (зі слів), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_4 знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу складських приміщень, розташованих на південній околиці с. Новоукраїнка Запорізького району Запорізької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс почергово кулаками обох рук не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку II ст, субарахноїдального крововиливу, субдуральних гематом з обох сторін, перелому правої виличної кістки без зміщення кісткових фрагментів, багатоуламкових переломів зі зміщенням кісткових фрагментів латеральної та нижньої стінок правої орбіти, нижньої стінки правої верхньощелепної пазухи, нижньої стінки лівої орбіти, підшкірної гематоми лобової ділянки зліва, забою та саден м`яких тканин голови та обличчя, параорбітальної гематоми з обох сторін, субконюктивного крововиливу праворуч, судомного синдрому, двобічної субдуральної гематоми, субрахноїдального крововиливу, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Крім цього, у в цей же час і в тому ж місці ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс почергово, кулаком та ребром правої руки наніс не менше п`яти ударів в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку II ст, субарахноїдального крововиливу, закритого перелому кісток носу, перелому медіальної стінки правої орбіти, забійних ран губ, множинних забоїв м`яких тканин обличчя, підшкірних гематом повік, субкон`юктивального крововиливу обох очей, забійних ран верхньої та нижньої губ, садна правого вуха, які кваліфікуються, як ушкодження середньої тяжкості.

ОСОБА_4 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті.

З огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

В судовому засіданні під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і показав, що 8 серпня 2024 року у вечірній час на охоронюваному об`єкті разом з побратимами вживав алкогольні напої. Згодом він пішов робити обхід території, а коли повернувся помітив що ввірений їх підрозділу транспортних засіб зазнав механічних пошкоджень. Хтось з побратимів повідомив, що автомобіль пошкодили потерпілі. Через це у нього сталася словесна перепалка з потерпілими, яка переросла у бійку. Внаслідок бійки він фактично ушкоджень не зазнав, були невеликі подряпини на обличчі і руці. На скільки пам`ятає потерпілим наносив удари руками в голову. Кількість і точну локалізацію вже не пам`ятає. Шкодує про вчинене. З потерпілими після події не спілкувався, оскільки вони були госпіталізовані, його тоді затримали, а згодом він був переведений в іншу частину. Про вчинене шкодує, щиро кається, просив суворо не карати, не позбавляти волі.

Також судом були досліджені документи, які характеризують особу обвинуваченого, документи щодо речових доказів і судові рішення, яким накладалися арешти на майно в рамках вказаного провадження.

Допитавши обвинуваченого і дослідивши вказані матеріали суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння і умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 і ч.1 ст.122 КК України.

При визначенні міри покарання судом, відповідно до ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно. Також судом враховано відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих до ОСОБА_4 і їх поведінка під час встановлених подій, яка в якісь мірі сприяла виникненню бійки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття обвинуваченого і сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у відсічі збройної агресії росії.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за нетяжкий злочин, покарання найсуворішого виду - позбавлення волі, на мінімальний строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, суд визнав за доцільне застосувати найменш суворий спосіб складання покарань, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у даному випадку судом не встановлено.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися. Документально підтверджені процесуальні витрати, відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.349, 373 - 376, 393 - 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.121 КК України призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк покарання, строк затримання ОСОБА_4 , в порядку ст.208 КПК України, тривалістю три дні, з 04.08.20254 по 06.08.2024.

Арешт майна накладений ухвалами слідчого судді Новомиколаївського районного суду від 09.08.2024 (ЄУ №322/1421/24, Провадження №1-кс/322/169/24 і №1-кс/322/170/24), скасувати.

Речові докази: резинові капці 44 розміру, шорти темно-синього кольору, футболку темно-зеленого кольору, пару гумових черевиків, повернути власникам за належністю; решту об`єктів (змиви РБК, зрізи нігтів, марлеві тампони, сліди взуття тощо), які зберігаються у ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області відповідно до квитанції №022894, знищити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику, направити обвинуваченому і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням обмежень визначених ч.2 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1