Провадження № 1-кс/643/3562/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001107 від 23.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова засобами поштового зв`язку надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та наданих до нього матеріалів слідує, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР № 0001107 від 23.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи сталі корупційні зв`язки з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та ГУ ДМС у Харківській області, налагодив схему ухилення від мобілізації осіб призивного віку, шляхом періодичної видачі фіктивних повісток на проходження ВЛК, сприянні в оновленні даних у ТЦК та СП без їх подальшої мобілізації, а також відтермінування від призову на підставі фіктивних висновків лікарсько-консультативної комісії. При цьому, для деяких осіб, через наявні корупційні зв`язки в ГУ ДМС у Харківській області, здійснювалася їх реєстрація в якості ВПО або перереєстрація до іншого району м. Харкова, що надавало можливість у подальшому координувати протиправну діяльність з відповідними посадовими ТЦК та СП з якими у ОСОБА_4 налагоджені особисті контакти, сприяючи таким чином особам призовного віку в уникненні призову на військову службу під час мобілізації.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

19.06.2024 о 08 год. 54 хв. ОСОБА_4 затриманий слідчим УСБУ в Харківській області в порядку ст. 615 КПК України.

19.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук від 17.06.2025 проведено за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон марки Iphone IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного терміналу НОМЕР_3

2. Мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2:

НОМЕР_5 . Мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7

Вилучені під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 предмети, речі та документи містять інформацію, яка має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, можуть мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

19.06.2025 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, встановлено, що речі та документи, вилучені за місцем фактичного проживання місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені у пунктах №1-3 належать ОСОБА_4 , оскільки вилучення вказаних речей здійснено за місцем фактичного проживання останнього, та відповідно до пояснень, наданих слідчому під час проведення обшуку.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином.

24.06.2025 від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Також у клопотанні зазначено, що під час проведення обшуку ОСОБА_4 стороні обвинувачення було надано паролі від вилучених технічних засобів, тобто ніхто не перешкоджав в їх огляді та копіюванні інформації. Відтак, просить встановити розумний строк для проведення слідчих дій з вилученим майном.

Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна та письмові заперечення, дослідивши додані матеріали, встановив таке.

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР № 0001107 від 23.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду поштою 20.06.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Щодо заперечень адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування підстав для визначення органу досудового розслідування строку для проведення необхідних дій з арештованим майном не встановлено.

Проте, вказане рішення не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею, клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст. 131 132, 170 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001107 від 23.10.2024, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

1) Мобільний телефон марки Iphone IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного терміналу НОМЕР_3

2) Мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2:

НОМЕР_5 ) Мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6