Справа № 362/4340/25
Провадження № 1-кп/362/592/25
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

18.06.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з клопотанням прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 15.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одружений, працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 з Обухівської окружної прокуратури до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області у провадженні призначено підготовче судове засідання на 18.06.2025.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, заявила клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просила його задовольнити.

Обвинувачений не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, вказав, що має на утриманні мати 1959 року народження, хоче їй допомагати, а тому просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Таким чином, враховуючи, що не має підстав для прийняття рішень визначених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

Що стосується клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту, відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

З матеріалів, наданих суду прокурором, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, та ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненого повторно.

Санкція за ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , а саме: протоколів допитів свідків, оглядів покупця та вручення грошових коштів, оглядів грошових купюр, отримання речей (предметів), обшуку квартири, оглядів предметів, висновків експертів, негласні слідчі (розшукові) дії відеоконтроль особи.

Таким чином, суд, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 дій, звертає увагу на те, що, відповідно до змісту обвинувального акту, пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор в своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши наявні в справі письмові матеріали, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість передбаченого покарання, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, працює не офіційно, не одружений, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці проживання, що створює передумови для вжиття ним заходів щодо безперешкодного залишення місця проживання з метою ухилення від відбування покарання і не спростовується фактом проживання його з матір`ю 1959 року народження, Все це в своїй сукупності дає підстави вважати про існування ризику переховування його від суду та у подальшому від відбування покарання.

У цьому кримінальному провадженні свідки не допитані, тобто ОСОБА_4 може незаконного впливати на свідків, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження, тому ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а саме: здійснювати збут наркотичних засобів серед місцевих мешканців м. Васильків Київської області, наявний оскільки останньому інкримінується вчинення 12.04.2025 незаконного збуту наркотичних засобів, які він незаконно придбав і зберігав з метою збуту при невстановлених в ході досудового слідства, у вчиненні яких він не розкаявся, не пошкодував, а, навпаки, в подальшому, як вбачається з обвинувального акта, вчинив повторний незаконний збут наркотичних засобів, які він незаконно придбав і зберігав з метою збуту при невстановлених в ході досудового слідства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює і враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідківта вчинення інших кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні; особу обвинуваченого, відсутність доказів щодо неможливості утримання його через вік та стан здоров`я в умовах позбавлення волі.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, ст. 194, 196, 197, 314, 315-317, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області на 18.06.2025 о 14.30 год.

Кримінальне провадження здійснювати відкрито суддею одноособово.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчує свою дію «16» серпня 2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151400 грн.

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до Васильківського міськрайонного суду Київської області;

- не відлучатися з м. Василькова Київської області без дозволу суду;

- повідомляти Васильківський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений 23 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1