ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/9449/23 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/278/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 5 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , за відсутності обвинуваченого (in absentia) на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця республіки Таджикистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишено без змін.

Строк додаткового покарання призначеного ОСОБА_8 у виді позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, постановлено обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі.

Арешт на майно ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаїва від 22.09.2023 року, а саме транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору залишено без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2390 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_8 , достовірно знаючи про повномасштабне вторгнення зс рф на територію України, що є загальновідомим фактом, фактично перебуваючи на території міста Херсон, будучи радикально налаштованим до діючої легітимної влади в Україні, достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення міста Херсона збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, діючи умисно, підтримуючи агресію російської федерації проти України та окупацію частини її території, добровільно погодився на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме: в так званому Міністерстві природніх ресурсів та екології Херсонської області (мовою оригіналу «Министерство природных ресурсов и экологии Херсонской области»).

ОСОБА_8 , реалізуючи прямий умисел, спрямований на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме: в так званому Міністерстві природніх ресурсів та екології Херсонської області (мовою оригіналу «Министерство природных ресурсов и экологии Херсонской области»), створеному представниками окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації, перебуваючи у м. Херсон, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, прийняв пропозицію невстановлених представників держави-агресора рф та зайняв посаду так званого виконувача обов`язків міністра природніх ресурсів та екології Херсонської області (мовою оригіналу «исполняющего обязаности министра природных ресурсов и экологии Херсонской области»), на якого були покладені наступні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції: загальне керівництво колективом міністерства, проведення оперативних нарад та надання працівникам обов`язкових до виконання вказівок, вирішення кадрових питань, видача заробітної плати працівникам в російських рублях.

Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Не погодившись з вищевказаним вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

Зокрема, апелянт зазначає про особливості розгляду кримінального правопорушення за правилами спеціального судового розгляду (in absentia).

Крім того, зазначає про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі не враховано вимоги ст. 50 КК України, а також те, що обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні, а обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Заслухавши суддю доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України при зазначених у вироку обставинах, кваліфікація його дій за ч. 5 ст.111-1 КК України та призначене додаткове покарання, ніким не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не переглядає вирок суду першої інстанції в цій частині.

Аналізуючи та перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо порядку розгляду даного кримінального провадження за правилами спеціального судового розгляду (in absentia), колегія суддів зазнає про відсутність порушень з боку суду першої інстанції вимог КПК України.

Як вірно зазначено у вироку суду першої інстанції допит обвинуваченого ОСОБА_8 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області, однак у судове засідання не з`явилася.

Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Так, за змістом ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 на цей час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області або на території держави-агресора рф.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

На виконання зазначеного, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик о суду ОСОБА_8 у судові засідання 11.12.2023; 03.01.2023, 23.01.2024, 20.05.2024; 14.08.2024; 28.08.2024; 08.10.2024; 09.10.2024; 11.10.2024; 12.11.2024; 16.12.2024; 17.01.2025; 10.02.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області. Також повістки про виклик в судові засідання були направлені для опублікування на веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, повідомлення про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_8 були опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Зважаючи на правила ст. ст. 42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду Миколаєва від 22 вересня 2023 року постановлено про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_8 . Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_8 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Постановою старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Херсонській області ОСОБА_11 від 18 вересня 2023 року ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, серед іншого, щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, з моменту прийняття відповідного процесуального рішення (п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України).

Стосовно ОСОБА_8 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою старшого слідчого від 31серпня 2023 постановлено про залучення захисника до участі у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях від 31 серпня 2023 №014-00281бч захисником ОСОБА_8 було призначено адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю від 22.11.2008 № 509).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім, того він був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченої на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Крім того, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції сам захисник ОСОБА_7 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях, не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, як стороною обвинувачення, так і судом першої інстанції були дотримані всі можливі, передбачені КПК України, заходи та способи повідомлення обвинуваченого ОСОБА_8 для забезпечення останньому можливості безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати свої процесуальні права, як на стадії досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, в тому числі основоположних прав на захист та доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про надмірну суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання та наявність визначеної п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання (вчинення злочину з використанням умов воєнного стану).

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, є громадянином України.

Разом з тим, на переконання колегії суддів судом першої інстанції цілком слушно взято до уваги те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, що становить підвищену ступінь суспільної небезпечності, обставини вчиненого злочину, а саме, що це є системна тривала діяльність, спрямована на шкоду народу України та державі Україна, те, що злочин вчинений проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, посягає на життєво важливі інтереси громадян, суспільства та держави, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної держави. Кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинене в умовах окупації м. Херсона і сприяло утвердженню авторитету окупаційної влади в умовах, коли було відомо про вчинення військовими рф масових руйнувань цивільної інфраструктури, промислових будівель на території України, масових злочинів проти цивільного населення України.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який є громадянином України, і під час військової агресії російської федерації добровільно співпрацював з окупантами, а також те, що останній переховується на тимчасово окупованій території України.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність обставини, яка обтяжує його покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, з чим погоджується і колегія суддів.

Як видно за матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції в межах своїх дискреційних повноважень при призначенні покарання ОСОБА_8 фактично прийняв до уваги всі наявні у суду дані, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і в соціально - побутовому плані, а також врахував обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, форму і ступінь вини.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано прийшов до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України, вважаючи таке покарання справедливим, законним, обґрунтованим та таким, що відповідає принципам справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та невідворотності покарання.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні йому покарання.

Інших обставин чи матеріалів, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2025 року відносно ОСОБА_8 за ч. 5 ст.111-1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14