Справа №463/4924/25
Провадження №1-кс/463/5232/25
УХВАЛА

про накладення арешту

09 червня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 06.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,

встановила:

старший детектив Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 06.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання старший детектив Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 покликалася на те, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 06.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «РОНАБ» (), будучи зобов`язані сплачувати податки, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, під час відчуження майнових прав на ряд об`єктів нерухомості, в період 2019 2023 років умисного ухилились від сплати вказаних податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів у великих розмірах.

Як встановлено досудовим розслідуванням, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 90 від 26.01.2018 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво громадянином ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку з вбудованою автостоянкою та громадськими приміщеннями на вул. В.Стуса, 51, 53, м. Львова.

Відповідно до відомостей розміщених на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва наявна інформація щодо видачі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованою автостоянкою та громадськими приміщеннями на вул. В. Стуса, 51, 53 у м. Львові» (дозвільний документ - ЛВ37), замовником якого виступає фізична особа ОСОБА_5 .

Також, встановлено, що відповідно до договору від 25.09.2017 укладеного між ОСОБА_5 та службовими особами ТОВ «РОНАБ» відбувся розподіл площ вказаного об`єкту будівництва, що засвідчено актом про розподіл площ від 25.09.2017.

Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон встановлено, що в період 2019 2023 років та першого півріччя 2024 року з боку ОСОБА_5 та ТОВ «РОНАБ» проводилось відчуження майнових прав на вказаний об`єкт нерухомості (квартири, парко місця та нежитлові приміщення комерційного призначення), шляхом укладення відповідних договорів.

За попередніми висновками аналітичного продукту ТУ БЕБ у Львівській області вбачається, що службовими особами ТОВ «РОНАБ» протягом періоду 01.01.2019 30.11.2023 імовірно занижено зобов`язання з податку на прибуток на суму 12 263 640,3 грн., податку на додану вартість на суму 13 626 267 грн. шляхом заниження цін реалізації нерухомості та з податку на додану вартість в сумі 3 305 223,4 грн. внаслідок імовірного відображення безтоварних операцій або операцій, які не є пов`язаними з господарською діяльністю.

Окрім того, згідно вказаного аналітичного дослідження, аналізом ЄРПН по зареєстрованих ПП «РИМ-ЛАВ» () податкових накладних за період 2019-2023 не встановлено взаємовідносин з ТОВ «РОНАБ» та відсутня будь-яка інформація про виконання будівельно-монтажних робіт по об`єкту по вул.Стуса,51,53 у місті Львові.

Проведеним дослідженням зокрема встановлено, що протягом 2019 11 місяців 2023 років ТОВ «РОНАБ» за даними ЄРПН реалізовано майнових прав на житлові (нежитлові) приміщення (квартири, паркінги, гаражі) по вул.Стуса,51,53 м. Львів на загальну суму 28 159 601 грн. (без ПДВ) та 1 527 034 грн., крім цього ПДВ 305 406,8 грн.

Окрім того, встановлено, що середня вартість одного квадратного метра житлової (нежитлової) нерухомості за даними зареєстрованих податкових накладних в яких зазначена площа, значно нижча, ніж на сайті ЛУН, де зазначені пропозицій щодо реалізації квартир у ЖК Парк Авеню (багатоквартирного житлового будинку з вбудованою автостоянкою та громадськими приміщеннями на вул. В. Стуса, 51, 53, м.Львова).

Проведеним аналізом встановлено, що інтернет сайти ЛУН та DOMRIA використовувалися та використовуються службовими особами ТОВ «РОНАБ» для продажу вказаного об`єкту нерухомості, як один із способів реклами пропозицій.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням інформації щодо мінімального рівня цін за пропозиціями на житлову нерухомість у вказаному об`єкті у періоді з 2019 по 2022 рік вартість реалізованих квартир за даними зареєстрованих податкових накладних в яких зазначена площа орієнтовно мала б становити 88 713 080 грн., що на 68 131 335 грн. більше ніж відображено ТОВ «РОНАБ» у податковому обліку. Отже, вищевказане може свідчити про маніпулювання ТОВ «РОНАБ» цінами з метою зменшення об`єктів оподаткування.

Також, розбіжності між даними про рух коштів по рахунку та даними згідно зареєстрованими податковими накладними можуть свідчити про факти проведення ТОВ «РОНАБ» розрахунків з покупцями частково із використанням готівкових коштів.

Окрім того, проведеним аналізом встановлено, що ТОВ «РОНАБ» відображено за даними ЄРПН згідно зареєстрованих податкових накладних операції з продажу раніше придбаних товарів лише частково, всього на суму 615 041 грн., крім цього ПДВ 123 008,2 грн.

Окрім того, як зазначено вище, згідно Декларації про початок будівельних робіт ЛВ19 від січня 2017 року та містобудівних умов та обмежень замовником будівництва виступає ОСОБА_5 , а генеральним підрядником ПП «РИМ-ЛАВ» за договором №3-М-3625/АП-0006 від 19.01.2017 року.

В той же час, проведеним аналізом наявної інформації щодо вищевказаного об`єкта будівництва не встановлено статус ТОВ «РОНАБ» як суб`єкта правовідносин та його функцій зокрема забудовника, замовника, підрядника інвестора.

Крім цього за даними Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва у ТОВ «РОНАБ» не перебуває у списку Ліцензіатів, що свідчить відсутність ліцензії на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2).

За даними ЄДРПН не встановлено будь-яких взаємовідносин ТОВ «РОНАБ» з ПП «РИМ-ЛАВ» та ОСОБА_6 .

Отже, за досліджуваний період встановлено, що ТОВ «РОНАБ» не відображено реалізацію товарів (матеріалів, робіт) придбаних на території України вартістю 16 526 117 грн., крім того ПДВ 3 305 223,4 грн., що має ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій (відображення безтоварних операцій) та не є пов`язаними з господарською діяльністю (використання яких в межах оподатковуваних операцій не встановлено),

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини можуть свідчити про відображення ТОВ «РОНАБ» нереальних операцій з придбання товарів (будівельних матеріалів, робіт), що не дає права на включення до податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних складених постачальниками у зв`язку відсутністю встановлених фактів їх використання в межах оподатковуваних операцій.

В ході проведення аналітичного дослідження фінансово - господарських операцій ТОВ «РОНАБ» за період діяльності з 2019 - 2023 рр. встановлено, що в порушення ст. 185, ст. 187, п.198.1, п.198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, службовими особами підприємства, ймовірно здійснено нереальні (безтоварні) операції з придбання матеріалів (робіт, послуг) та (або) не відображено реалізацію придбаних товарів (робіт, послуг), по яких сформовано податковий кредит всього на суму 16 526 117 грн., що призводить до заниження податку на додану вартість в сумі 3 305 223,4 гривень.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що фінансово господарська діяльність ТОВ «РОНАБ», зокрема з питань продажу майнових прав на вказаний вище об`єкт нерухомості, фактично контролювалась/контролюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В тому числі, ОСОБА_7 надавав вказівки щодо формального підписання договорів купівлі продажу майнових прав ОСОБА_8 , який являється директором підприємства.

Також встановлено, що у кожному випадку при відчуженні майнових прав на вказаний вище об`єкт нерухомості для заниження бази оподаткування з податку на прибуток використовувались звіти про оцінку майнових прав, де за проханням ОСОБА_5 суб`єктами оціночної діяльності вказувалась занижена оціночна їх вартість.

Встановлено, що такими суб`єктами оціночної діяльності виступали ПП «Оціночна компанія Лемберг» (), в особі директора ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ПП «Оціночна компанія Апекс» () в особі директора ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які систематично обговорювали питання оціночної вартості із ОСОБА_5 .

Окрім того, встановлено, що веденням бухгалтерського обліку ТОВ «РОНАБ», в тому числі щодо продажу майнових прав по об`єктах нерухомості здійснює ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка підконтрольна ОСОБА_7 .

З метою підтвердження чи спростування отриманих відомостей про скоєння кримінального правопорушення, 04.06.2025 працівниками ТУ БЕБ у Львівській області на підставі ухвали слідчого судді від 28.05.2025, проведено обшук за адресою: м. Львів, вул.Озаркевича, 4, де знаходяться офісні приміщення ПП «Оціночна компанія Апекс» ().

Так04.06.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Львів, вул.Озаркевича, 4, де знаходяться офісні приміщення ПП «Оціночна компанія Апекс» (), де виявлено та вилучено: дві печатки мастильні синього кольору ТОВ «Консалтинг експертиза» () та ТОВ «Майнова оцінка Плюс» (); флеш-носій інформації сірого кольору «HI-RALI, 64gb» із електронними документами щодо будівництва житлового буднику по вул.Стуса, 51,53 м.Львів.

В подальшому, старшим детектив Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 прийнято рішення про визнання вказаних матеріальних об`єктів речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Вказані предмети та речі, які було вилучено за результатами проведеного обшуку, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім цього, вказані речові докази ймовірно у подальшому будуть використані у даному кримінальному провадженні в якості об`єктів експертних досліджень. Враховуючи вищевикладене, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження згаданих речей виникла необхідність у накладені арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Старший детектив Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила таке задовольнити.

Власник майна про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Так неприбуття детектива, прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 06.12.2023 до ЄРДР за №0000020 внесено відомості про ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що службові особи ТОВ «РОНАБ» (), будучи зобов`язані сплачувати податки, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, під час відчуження майнових прав на ряд об`єктів нерухомості, в період 2019 2023 років умисного ухилились від сплати вказаних податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів у великих розмірах.

В ході проведення аналітичного дослідження фінансово - господарських операцій ТОВ «РОНАБ» за період діяльності з 2019 - 2023 рр. встановлено, що в порушення ст. 185, ст. 187, п.198.1, п.198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, службовими особами підприємства, ймовірно здійснено нереальні (безтоварні) операції з придбання матеріалів (робіт, послуг) та (або) не відображено реалізацію придбаних товарів (робіт, послуг), по яких сформовано податковий кредит всього на суму 16 526 117 грн., що призводить до заниження податку на додану вартість в сумі 3 305 223,4 гривень.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що фінансово господарська діяльність ТОВ «РОНАБ», зокрема з питань продажу майнових прав на вказаний вище об`єкт нерухомості, фактично контролювалась/контролюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В тому числі, ОСОБА_7 надавав вказівки щодо формального підписання договорів купівлі продажу майнових прав ОСОБА_8 , який являється директором підприємства.

Також встановлено, що у кожному випадку при відчуженні майнових прав на вказаний вище об`єкт нерухомості для заниження бази оподаткування з податку на прибуток використовувались звіти про оцінку майнових прав, де за проханням ОСОБА_5 суб`єктами оціночної діяльності вказувалась занижена оціночна їх вартість.

Встановлено, що такими суб`єктами оціночної діяльності виступали ПП «Оціночна компанія Лемберг» (), в особі директора ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ПП «Оціночна компанія Апекс» () в особі директора ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які систематично обговорювали питання оціночної вартості із ОСОБА_5 .

Окрім того, встановлено, що веденням бухгалтерського облікуТОВ «РОНАБ», в тому числі щодо продажу майнових прав по об`єктах нерухомості здійснює ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка підконтрольна ОСОБА_7 .

Також слідчою суддею встановлено, що старшим детективом Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 28.05.2025, 04.06.2025 проведено санкціонований обшук за адресою: м. Львів, вул.Озаркевича, 4, де знаходяться офісні приміщення ПП «Оціночна компанія Апекс» (), за результатами якого було виявлено та вилучено: дві печатки мастильні синього кольору ТОВ «Консалтинг експертиза» () та ТОВ «Майнова оцінка Плюс» (); флеш-носій інформації сірого кольору «HI-RALI, 64gb» із електронними документами щодо будівництва житлового буднику по вул.Стуса, 51,53 м.Львів.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Постановою старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 05.06.2025 вказані матеріальні об`єкти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000020 від 06.12.2023.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється детективом, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у д аному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення необхідних експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Варто зазначити, що із положень ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції"). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

На підставі вищенаведеного слідча суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що вищевказане майно визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшла обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке вилучено 04.06.2025 під час санкціонованого обшуку.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України детектив довів необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

Відтак слідча суддя дійшла висновку, що клопотання детектива про накладення арешту підлягає до задоволення.

Одночасно слід роз`яснити власнику чи володільцю майна, що ч. 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 06.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене яке вилучено 04.06.2025 в ході проведення обшуку та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000020 від 06.12.2023, а саме: дві печатки мастильні синього кольору ТОВ «Консалтинг експертиза» () та ТОВ «Майнова оцінка Плюс» (); флеш-носій інформації сірого кольору «HI-RALI, 64gb» із електронними документами щодо будівництва житлового буднику по вул.Стуса, 51,53 м.Львів, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити старшому детективу Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 ,

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1