Справа № 214/7365/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 від 18.07.2025, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство Україна, який має професійно-технічну освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.03.2025 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості від 25 липня 2025 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000927 від 18.07.2025, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 25 липня 2025 року, укладеної між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , 11 квітня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.382 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено вирок відносно ОСОБА_3 за ч.1

ст.309 КК України, яким останнього визнано винним та засуджено до 1 року пробаційного нагляду. Вирок суду набрав законної сили 04.04.2025.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з вироком суду, отримавши нарочно 14.03.2025 рішення суду відносно нього, будучи достовірно ознайомленим з покладеними на нього судом обов`язками, а саме:

? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації;

? повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця мешкання;

? не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

? виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

умисно, з метою невиконання даного вироку, маючи реальну можливість його виконати, ігнорував виклики ДУ «Центр пробації» та таким чином не з`явився до органу пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Зазначене свідчить про умисне невиконання вироку суду, який набрав законної сили.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України, за ознаками: умисне невиконання вироку суду, що набрало законної сили.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вказаному вище діянні, а сторонами угоди останньому узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Крім того, сторони погодились на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2025 та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2025 року та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію прокурора з приводу затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості від 25 липня 2025 року, матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає за наступних підстава.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Пунктом першим та третім частини сьомої ст.474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 25 липня 2025 року, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним в умисному невиконанні вироку суду, що набрав законної сили, що кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.1 ст.382 КК України, за наступних обставин.

04.03.2025 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено вирок відносно ОСОБА_3 , яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. Вирок суду набрав законної сили 04.04.2025.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з вироком суду, отримавши його особисто 14.03.2025, будучи достовірно ознайомленим з покладеними на нього судом обов`язками, а саме:

? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації;

? повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця мешкання;

? не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

? виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

умисно, з метою невиконання даного вироку, маючи реальну можливість його виконати, ігнорував виклики ДУ «Центр пробації» та не з`явився до органу пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Зазначені обставини свідчить про умисне невиконання ОСОБА_3 вироку суду, який набрав законної сили.

Разом з тим, диспозицією ч.1 ст.382 КК України визначено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, а санкцією цієї частини статті визначено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

В свою чергу, диспозицією ч.4 ст.389 КК України визначено кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а санкцією цієї частини статті визначено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років.

З аналізу вищезазначених норм закону слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, відповідно до вимог ч.4 ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.389 КК України, відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

На переконання суду такі обставини свідчать про те, що стороною обвинувачення здійснена очевидна неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України, інкримінованого ОСОБА_3 , зазначеного в угоді про визнання винуватості від 25 липня 2025 року, оскільки воно є більш тяжким, ніж кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.389 КК України, щодо якого існує можливість укладення аналогічної угоди.

Крім того, суд вважає, що такі умови угоди про визнання винуватості від 25 липня 2025 року, укладеної між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , порушують права та інтереси ОСОБА_3 , що стосується визначеного йому виду та розміру покарання, за обставинами зазначеними у вказаній вище угоді.

Отже, на підставі п.п.1, 3 ч.7 ст.474 КПК України, суд приходить до висновку про відмову в затвердженні вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 25 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000927, оскільки умови цієї угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, а саме: допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, а також порушують права та інтереси обвинуваченого ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, у разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314, 376, 472,474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 , укладеної 25 липня 2025 року.

Відновити процесуальні дії у кримінальному провадженні №0000927 від 18.07.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 08 год. 35 хв. 05 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1