Справа № 308/5109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить в порядку ст. 174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2025 /справа 308/5109/25, провадження 1-кс/308/2131/25, на майно, що було вилучено 09.04.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник обґрунтовує необхідність скасування арешту тим, що грошові кошти, вилучені під час обшуку, не відповідають ознакам речового доказу у розумінні статті 98 КПК України. Крім того, після накладення арешту слідчим не вчинено жодних процесуальних дій, які б підтверджували доцільність та обґрунтованість арешту майна, що свідчить про відсутність фактичної необхідності у подальшому обмеженні права власності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення наразі не оголошена. Зазначив, що грошові кошти, вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , не є ідентифікованими, проте вони є речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор вказав, що ці кошти не були задекларовані ОСОБА_4 , який є особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якоївирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «посадові особи одного з органів місцевого самоврядування Закарпатської області, використовуючи своє службове становище, вимагають від представника товариства неправомірну вигоду за укладення договору».

У рамках кримінального провадження 09.04.2025 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка являється місцем проживання заступника начальника відділу комунальної власності, архітектури, житлово комунального господарства, інвестицій та соціально економічного розвитку апарату Середнянської селищної ради ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: грошові кошти в кількості 88 (вісімдесят вісім) купюр номіналом по «100» доларів кожна із наступними серіями та номерами: LE41087096B «E5», PF61893120C «F6», LB5822262E «B2», PB53494909M «B2», MB14386879T «B2», LB53398387J «B2», PA29127208B «A1», PB53855578M «B2», MJ63331188A «J10», LD81009858A «D4», LB02310682L «B2», LB25992405L «B2», PB36982055N «B2», MK69939358C «K11», ML32031811E «L12», LB09287529B «B2», PE68582315C «E5», PE68582309C «E5», QB58624620A «B2», PB44600132J «B2», PK33122304I «K11», PB44660135J «B2», PG52657378B «G7», PF88692957L «F6», PF48148035G «F6», LL76795055E «L12», LK81184459A «K11», QB21751525A «B2», PE81388638C «E5», PF90766349H «F6», PB44157714L «B2», MG28048007B «G7», MB75779527P «B2», ME63525849A «E5», MB90902631K «B2», LB91972464Q «B2», LB85584667J «B2», PB68437016L «B2», LF36014639G «F6», LF16660035C «F6», LF17537886C «F6», PE85543588E «E5», PA28983636B «A1», PK25485355H «K11», PF00321811H «F6», JB55126566B «B2», QD03784635A «D4», LB01096472G «B2», PB80224500E «B2», PB09715448D «B2», PK23981334E «K11», LE48667282B «E5», PL66348170A «L12», PB22730490D «B2», LK44634795E «K11», LB87750027S «B2», LL08872903* «L12», LG82923686B «G7», LE15937645C «E5», ML63771396D «L12», PD05920724D «D4», LB57340670A «B2», LG77055646C «G7», PI03805892B «I9», PB17988236S «B2», LL64459190F «L12», PK13303457E «K11», LB29063504K «B2», MB60211737P «B2», MB60211736P «B2», MB60211735P «B2», MB60211743P «B2», PF02618941D «F6», LL35347557A «L12», LD15331564D «D4», LD15331562D «D4», LE92641245C «E5», LE28818781A «E5», PB85675047A «B2», MB48085806M «B2», PJ93574338A «J10», MB81176935C «B2», LG02130276D «G7», ML67991824B «L12», PE13099111D «E5», LB08331452J «B2», MG66539322A «G7», LD08874212C «D4»; грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «1000» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ВТ5299151, АР3931107, АУ6443921, БР7283347, АД9690102, АВ7930734, АИ4378646, ЕА2839552, АА4149916, ГН6869855, АВ7648104, АЛ4477083, БР8216250, ЯБ3269628, ВТ6782186, АГ7437511, ГР3198599, БП4255828, БК4417182, БЛ2975085, АЗ6232564, АЄ8008821, АИ9165305, ГП1600718, ГП9081426, АЖ2763795, ЯБ8367549, АИ7824400, ВТ5299150, ВТ5299149; грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «500» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: АИ1365382, ЕГ4709277, ЕС2210762, ЄЄ7696058, ВТ3744335, ЕС5475312, ВЗ8697697, АД1175072, ЄЄ8744974, АГ0190989, АМ9045226, ЕТ9670357, ЕЗ6960762, ЄЄ7573548, ГК0395281, ЗВ6935475, ЄС9747735, ЕЖ8752589, ГМ2102950, ЄД9753793, ЄД9705318, ЄА7453947, АЗ4220010, АР9407978, ЕТ2503224, АЛ0132812, ГА5841393, ВУ4304993, АД1676136, ЕВ3950410; грошові кошти в кількості 5 купюр номіналом по «200» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ЕА9175546, ЕГ6406205, ДБ6653754, ДД6198162, ЄИ2445842; грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «100» гривень, із серією та номером ЕГ4365895; грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «50» гривень, із серією та номером АА0709846, які всі поміщені до одного спецпакету НПУ ICR0132478; мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «1280», imei НОМЕР_1 , без сімкартки, чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, у виключеному стані, без пошкоджень; мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, із встановленою сімкарткою - НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone 7», із встановленою сімкарткою - НОМЕР_4 , imei 1) НОМЕР_5 , imei 2) НОМЕР_6 , які всі поміщено до одного спецпакету НПУ WAR1879757.

09.04.2025 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 09.04.2025/.

14.04.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на перелічене вище майно.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи потреби досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що арешт на майно було накладено 14.04.2025, тобто з моменту його накладення до подання клопотання про скасування пройшло два місяці. На час розгляду клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення не здійснено.

Вилучені грошові кошти не є ідентифікованими, тобто не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не мають на собі слідів або інших ознак, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні. Відомості про те, що ці грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, суду не надані.

Доводи прокурора про те, що вилучені грошові кошти не задекларовані ОСОБА_4 як особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування, суд не розцінює як такі, що можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання. Сам факт недекларування не є самостійною підставою для визнання коштів такими, що набуті злочинним шляхом, без належного підтвердження цього іншими доказами в межах кримінального провадження. Більше того, як убачається з промови прокурора в судовому засіданні, відомості щодо можливого вчинення іншого кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Отже, обставини недекларування не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні за ч.3 ст. 368 КК України, а тому не можуть обґрунтовувати необхідність продовження арешту.

Що стосується вилучених мобільних телефонів, то орган досудового розслідування мав достатньо часу для здійснення копіювання інформації, яка на них міститься. Прокурором не доведено, що повернення мобільних телефонів перешкоджатиме проведенню експертного дослідження, що вони були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, є його знаряддям або засобом, а також що доступ до них обмежується власником чи потребує подолання системи логічного захисту.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт втратив свою процесуальну мету, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підлягає задоволенню. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2025 у справі № 308/5109/25 (провадження № 1-кс/308/2131/25) в рамках кримінального провадження № 0000024 від 26.02.2025, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2025 по справі 308/5109/25, провадження 1-кс/308/2131/25/, на майно:

- грошові кошти в кількості 88 (вісімдесят вісім) купюр номіналом по «100» доларів кожна із наступними серіями та номерами: LE41087096B «E5», PF61893120C «F6», LB5822262E «B2», PB53494909M «B2», MB14386879T «B2», LB53398387J «B2», PA29127208B «A1», PB53855578M «B2», MJ63331188A «J10», LD81009858A «D4», LB02310682L «B2», LB25992405L «B2», PB36982055N «B2», MK69939358C «K11», ML32031811E «L12», LB09287529B «B2», PE68582315C «E5», PE68582309C «E5», QB58624620A «B2», PB44600132J «B2», PK33122304I «K11», PB44660135J «B2», PG52657378B «G7», PF88692957L «F6», PF48148035G «F6», LL76795055E «L12», LK81184459A «K11», QB21751525A «B2», PE81388638C «E5», PF90766349H «F6», PB44157714L «B2», MG28048007B «G7», MB75779527P «B2», ME63525849A «E5», MB90902631K «B2», LB91972464Q «B2», LB85584667J «B2», PB68437016L «B2», LF36014639G «F6», LF16660035C «F6», LF17537886C «F6», PE85543588E «E5», PA28983636B «A1», PK25485355H «K11», PF00321811H «F6», JB55126566B «B2», QD03784635A «D4», LB01096472G «B2», PB80224500E «B2», PB09715448D «B2», PK23981334E «K11», LE48667282B «E5», PL66348170A «L12», PB22730490D «B2», LK44634795E «K11», LB87750027S «B2», LL08872903* «L12», LG82923686B «G7», LE15937645C «E5», ML63771396D «L12», PD05920724D «D4», LB57340670A «B2», LG77055646C «G7», PI03805892B «I9», PB17988236S «B2», LL64459190F «L12», PK13303457E «K11», LB29063504K «B2», MB60211737P «B2», MB60211736P «B2», MB60211735P «B2», MB60211743P «B2», PF02618941D «F6», LL35347557A «L12», LD15331564D «D4», LD15331562D «D4», LE92641245C «E5», LE28818781A «E5», PB85675047A «B2», MB48085806M «B2», PJ93574338A «J10», MB81176935C «B2», LG02130276D «G7», ML67991824B «L12», PE13099111D «E5», LB08331452J «B2», MG66539322A «G7», LD08874212C «D4»;

- грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «1000» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ВТ5299151, АР3931107, АУ6443921, БР7283347, АД9690102, АВ7930734, АИ4378646, ЕА2839552, АА4149916, ГН6869855, АВ7648104, АЛ4477083, БР8216250, ЯБ3269628, ВТ6782186, АГ7437511, ГР3198599, БП4255828, БК4417182, БЛ2975085, АЗ6232564, АЄ8008821, АИ9165305, ГП1600718, ГП9081426, АЖ2763795, ЯБ8367549, АИ7824400, ВТ5299150, ВТ5299149;

- грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «500» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: АИ1365382, ЕГ4709277, ЕС2210762, ЄЄ7696058, ВТ3744335, ЕС5475312, ВЗ8697697, АД1175072, ЄЄ8744974, АГ0190989, АМ9045226, ЕТ9670357, ЕЗ6960762, ЄЄ7573548, ГК0395281, ЗВ6935475, ЄС9747735, ЕЖ8752589, ГМ2102950, ЄД9753793, ЄД9705318, ЄА7453947, АЗ4220010, АР9407978, ЕТ2503224, АЛ0132812, ГА5841393, ВУ4304993, АД1676136, ЕВ3950410;

- грошові кошти в кількості 5 купюр номіналом по «200» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ЕА9175546, ЕГ6406205, ДБ6653754, ДД6198162, ЄИ2445842;

- грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «100» гривень, із серією та номером ЕГ4365895;

- грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «50» гривень, із серією та номером АА0709846, які всі поміщені до одного спецпакету НПУ ICR0132478;

- мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «1280», imei НОМЕР_1 , без сім картки, чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, у виключеному стані, без пошкоджень;

- мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, із встановленою сім карткою - НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 7», із встановленою сім карткою - НОМЕР_4 , imei 1) НОМЕР_5 , imei 2) НОМЕР_6 , які всі поміщено до одного спецпакету НПУ WAR1879757.

Копію ухвали надіслати сторонами. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6