Справа № 643/8924/25
Провадження № 1-кс/643/3073/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001596 від 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 04.06.2025 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про надання дозволу на арешт майна.

СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001596 від 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, разом із клопотанням подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У ході досудового розслідування встановлено, що надійшла заява від ОСОБА_4 , щодо невстановлених осіб, які 18.05.2025 близько о 14:00 годині, знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55 умисно заподіяли фізичний та моральний біль, шляхом нанесення побоїв з метою примусити її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити дії, що суперечили його волі. (ЖЄО 18681 від 22.05.2025)

29.05.2025 отримано ухвалу Салтівського районного суду міста Харкова про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

03.06.2025 у період часу з 06:30 до 07:30 год. проведено обшук за вищевказаною адресою під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон ТМ «iPhone 10», з IМЕI: НОМЕР_1 та сім-картою у середині з номером НОМЕР_2 , котрий поміщено до сейф-пакету PSP1291995;

- мобільний телефон ТМ «iPhone 7», з IМЕI: НОМЕР_3 , без сім-карти, котрий поміщено до сейф-пакету PSP1291994;

03.06.2025 зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Встановлено, що мобільний телефон ТМ «iPhone 10», з IМЕI: НОМЕР_1 та сім-картою у середині з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон ТМ «iPhone 7», з IMET: НОМЕР_3 , без сім-карти, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон відсутній.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч. 5 ст. 173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого виявлено та вилучено майно:

- мобільний телефон ТМ «iPhone 10», з IMEI: НОМЕР_1 та сім-картою у середині з номером НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон ТМ «iPhone T», з IMEI: НОМЕР_3 , без сім-карти.

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна - відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_7