Провадження № 1-кс/760/9261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000038 від 08 лютого 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000038 від 08 лютого 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 367 КК України, в якому просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000038 від 08.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом неналежного виконання обов`язків посадовими особами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » філії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Так, до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшов Акт проведеної позапланової перевірки виконання умов договорів у відділі організації виробництва будівельних матеріалів, виробів та конструкцій виробничого структурного підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » філії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 29.08.2024, відповідно до якого здійснювався огляд обладнання після виконаного ремонту на території заводу 33БК ВСП «Київська дирекція» філії «БМЕС» АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за договорами №УЗ/ЦБМЕС-23465/0 від 24.11.2023, УЗ/ЦБМЕС-23467/10 від 24.11.2023, У3/ЦБМЕС-23466/1 від 24.12.2023, УЗ/ЦБМЕС-23483 від 11.12.2023, УЗ/ЦБМЕС-23484 від 11.12.2023 УЗ/БМЕС-23482 від 11.12.2023 з додатковою угодою Л УЗ/ЦБМЕС-23482/Ю-д-1 від 29.12.2023, УЗ/ЦБМЕС-23505 від 20.12.2023 та УЗ/ЦБМЕС-23534 від 26.12.2023, наданих послуг з ремонту відповідно до проведених в електронний системі закупівель ІНФОРМАЦІЯ_7 № ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ІНФОРМАЦІЯ_15 , де переможцем було визначено ФОП « ОСОБА_5 »

При чому, перевіркою виконаних робіт було встановлено, що деталі, які було замінено, як дефективні, мають ознаки застарілості, що ставить під сумнів їх заміну під час надання послуг; відсутні документи з якості (сертифікати якості), які підтверджують якість використаних матеріалів під час надання послуг з ремонту; дефекти, визначені у технічному завданні не відповідають дійсності, оскільки не передбачені конструкцією верстату.

Під час Перевірки встановлено, що відсутні матеріали від проведеного ремонту станків: висадки стержнів термічно напруженої арматури цеху залізобетонних виробів по договору від 24.11.2023 №УЗ/ЦБМЕС-23465/Ю; станка гідравлічного для різки арматурної сталі СМЖ-133А по договору від 24.11.2023 №УЗ/ЦБМЕС-23467/0; автомата ручного точкового зварювання МТ2827УХЛ4 по договору від 24.11.2023 №УЗ/БМЕС-23466/Ю; вібростолів по договору від 11.12.2023 № УЗ/ЦБМЕС-23484/Ю; напівавтомата точкового зварювання МТМС-10-354 по договору від 11.12.2023 № УЗ/ЦБМЕС-23482/Ю та додаткової угоди від 29.12.2023 № УЗ/ЦБМЕС-23482/Ю-д-1, що ставить під сумнів надання послуг в об?ємах передбачених ТЗ до Договорів та фактичне виконання робіт Виконавцем - ФОП « ОСОБА_5 » на загальну суму 4 159 000,00 грн.

Варто зазначити наступне: в ході досудового розслідування було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів філії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка містить у своїй структурі ЗЗБК ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (де було надано послуги за вищевказаними договорами ФОП « ОСОБА_5 » для вилучення технічних паспортів на верстати, на яких було виконано роботи та іншої технічної документації. Однак, під час тимчасового доступу представниками філії не було надано паспорта на обладнання, яке підлягало ремонту, експлуатаційну документацію (настанови) з експлуатації, інструктажі з монтажу пусконалагоджувальних робіт на обладнання, мотивуючи відсутністю вказаних документів у володінні філії, хоча, відповідно до умов тендерних закупівель, саме філія «БМЕС АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » була замовником виконання робіт на майданчику для публічних закупівель, у зв?язку із чим, саме службові особи філії є відповідальними за перевірку достовірності внесеної у технічне завдання інформації, а також її завантаження на майданчик.

Таким чином, є підстави вважати, що службовими особами філії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які на теперішній час перешкоджають проведенню повного та об?єктивного досудового розслідування, а також утримують необхідні органу досудового розслідування документи, було здійснено внесення недостовірних відомостей у технічне завдання під час проведення тендерних закупівель, для збільшення обсягів робіт, а також наявність необхідності їх проведення для отримання грошових коштів на оплату послуг заздалегідь визначеному учаснику закупівель - ФОП « ОСОБА_6 ».

Причому, сам суб`єкт господарської діяльності - ФОП « ОСОБА_6 » було зареєстровано 08.08.2022. З початку 2023 по 2024 роки ФОП не здійснював жодної фінансово-господарської діяльності, окрім як за співпрацею із АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - як до такої співпраці, так і після.

Проведеним оглядом банківського рахунку ФОП було встановлено, що після отримання грошових коштів від АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_5 здійснювала виведення грошових коштів на інші рахунки власного ФОП, а також особисто свої рахунки, що свідчить лише про те, що вказаних суб?єкт господарської діяльності було створено лише для проведення однієї фінансової оборудки - отримання грошових коштів від АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із подальшим їх розподіленням між службовими особами філії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ЗЗБК ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ОСОБА_5 .

При чому, сам суб?єкт господарської діяльності ФОП « ОСОБА_5 » є донькою начальника цех 3/5 виробів ОСОБА_7 , у цеху якого повинні були бути проведені ремонтні роботи. Сам ОСОБА_7 є директором підконтрольних підприємств, таких як ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (де сама ОСОБА_5 ) є бенефіціарним власником), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_19 », за комерційними пропозиціями яких було сформовано очікувану вартість закупівель, де переможцем було визначено ФОП « ОСОБА_5 ».

Крім цього, під час проведення допитів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було встановлено, що зазначені особи не мають бажання співпрацювати із органами досудового розслідування, показання надають виключно керуючись ст. 63 Конституції України, тобто, правом особи не свідчити проти себе, або близьких родичів (у розмінні вчиненого діяння), що свідчить лише про те, що вказані особи, зважаючи на сукупність факторів, яка склалась у рамках кримінального провадження, будуть продовжувати зловживати наданими їм правами, приховувати, пошкоджувати та знищувати важливі для досудового розслідування документи для приховання власних злочинних дій.

Також, в ході перевірки наданих до органу досудового розслідування документів встановлено, що всі акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за вищевказаними договорами з боку Замовника, тобто, філії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » підписано заступником начальника виробничого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » філії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , який несе відповідальність за повноту перевірки виконаних робіт, відповідно до договорів, а з урахуванням Акту складеного представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », роботи проведені не були.

Таким чином, зазначена інформація свідчить про попередню змову між службовим особами філії « ІНФОРМАЦІЯ_16 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ЗЗБК ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ОСОБА_5 , які з метою фіктивного проведення тендерних закупівель, у яких завчасно було визначено службовими особами філії переможця, з метою привласнення державних коштів.

02.07.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні документи та речі: мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IME НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем.

Під час проведення огляду вказаних технічних пристроїв було виявлено видалення інформації, що потребує залучення судових експертів для проведення досліджень.

Все вищеописане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні оскільки зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати майно просить накласти арешт на майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою, третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено слідчим суддею, 02 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000038 від 08 лютого 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 367 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/16946/25 від 24 червня 2025 року було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 , ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем.

Згідно постанови про визнання речових доказів від 02 липня 2025 року, мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 , ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, №0000038 від 08 лютого 2022 року.

Постановою слідчого про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 02 липня 2025 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу, на дослідження експертам направлено мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 , ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем з метою виявлення у вилучених технічних пристроях видаленої інформації, яка має відношення до даного кримінального провадження.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно - мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 , ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно - арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таке втручання в право власника майна на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000038 від 08 лютого 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 367 КК України, на майно, яке вилучено 02 липня 2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на :

- мобільний телефон Samsung Galaxy A35, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 сім-карткою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4, номером телефону НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки «Dell», моделі №5010-7897 із зарядним кабелем.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1