Справа № 496/2386/25
Провадження № 1-кс/496/890/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2025 року до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що йому відома інформація про існуючу підготовку до підриву будівлі ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що розташована за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, 65. В ході проведення обшуку від 26.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» (ІМЕІ : НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 .

Конкретним фактом користування мобільним телефоном є те, що час обшуку від 26.04.2025 року вказаний телефон перебував у володінні ОСОБА_5 (що підтверджується відео фіксацією слідчої дії), документи, що підтверджують право власності на майно у органу досудового розслідування відсутні. Вказаний мобільний телефон був оглянутий та визнаний речовим доказом в рамках вищевказаного кримінального провадження.

В ході огляду мобільного телефону було встановлено наявність в ньому сім- карти мобільного оператора ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_2 та вихідного дзвінку датованого 04.04.2025 року о 15:05 год на спец лінію «102», що підтверджує факт здійснення телефонного дзвінку гр. ОСОБА_5 під час якого останній повідомив про неправдиву інформацію про те, що планується вибух в приміщенні критично важливого об`єкта інфраструктури, а саме Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Усатове, пров. Урядовий, 65.

Таким чином, мобільний телефон марки «Nokia» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) з сім- картою НОМЕР_2 (який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_5 ) містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення (зокрема це вхідні та вихідні дзвінки на спец лінію «102») видалення яких може призвести до втрати доказів, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання міститься прохання про розгляд клопотання без її та прокурора участі.

Власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи, телефонограмою через його члена родини, заяв та клопотань від нього не надходило.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчим попередньо було подано клопотання про накладення арешту на речовий доказ, в рамках вказаного кримінального провадження, однак ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.04.2025 року клопотання було повернуто процесуальному керівнику - прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , для усунення недоліків. У зв`язку з чим виникла необхідність у повторному зверненні.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 172 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, та для можливості проведення експертиз.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може, в тому числі зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, відповідно до Постанови слідчого від 26.04.2025 року про визнання предмету речовим доказом по кримінальному провадженню №0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_2 , який був вилучений в ході обшуку 26.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_5 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1