Справа №522/8684/25
Провадження №1-кс/522/2784/25
УХВАЛА
19 травня 2025 року місто Одеса
Старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про накладення арешту на предмет схожий на ніж, який вилучено 20.04.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, б. 4 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ № PSP4156213.
В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.
Під час огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено предмет з-зовні схожий на ніж, який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ № PSP4156213.
Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний предмет має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та неможливість іншими способами встановити обставини, які передбачаються довести за допомогою вилучених предметів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертизи даного предмету, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Слідчий надав заяву, відповідно до якої просить розглянути матеріали за його відсутністю.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.
Правові підстави відмови в арешті майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Під час огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено предмет з-зовні схожий на ніж, який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ № PSP4156213.
Згідно висновку експерта ОНДЕКЦ МВС від 28.04.2025 року, наданий на дослідження ніж до холодної зброї не належить у зв`язку з недостатністю міцністю клинка для ураження цілі.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає правових підставу для арешту майна, а отже у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: