Провадження по справі № 1-кс/522/3333/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 травня 2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка має 3-х малолітніх дітей, офіційно працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000261 від 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників підзрюваної адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000261 від 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2025 СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР № 0000261 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Отже, вищезазначений Закон (Кодекс торговельного мореплавства України) та інші підзаконні нормативні акти (відповідні накази), а саме Наказу № 784 Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 5 вересня 2023 для отримання свідоцтва фахівця вахтового матроса кандидат повинен, зокрема мати свідоцтво фахівця про початкову підготовку з питань безпеки; мати свідоцтво фахівця про ознайомлювальну підготовку з питань охорони судна.

Для отримання отримання кваліфікаційного документа особа рядового складу подає Адміністрації судноплавства заяву: в електронній формі засобами Порталу Дія з накладенням кваліфікованого електронного підпису заявника; у паперовій формі - до Адміністрації судноплавства чи державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту» (особисто, через представника або реєстрованим поштовим відправленням).

Реєстрація поданої у письмовій формі заяви та її розгляд разом з доданими до неї документами здійснюється Адміністрацією судноплавства з використанням засобів Порталу Дія (шляхом підключення до робочих місць) відповідно до законодавства.

Тобто, відповідно до Кодексу торговельного мореплавства України для отримання морських документів потрібно подати підтверджуючі документи до Адміністрації судноплавства України, тобто до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України.

Так, відповідно до Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України затвердженого постановою Кабінету Міністів України № 212 від 06 березня 2022 року Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Адміністрації судноплавства є: реалізація державної політики у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства; здійснення державного нагляду у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства;

У відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Таким чином, посадові особи Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, а також службові особи Державної кваліфікаційної комісії моряків, відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Так, у квітні 2025 року, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, в невстановленому досудовим розслідуванні місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, а також службовими особами Державної кваліфікаційної комісії моряків, які уповноважені на виконання функцій держави за видачу робочих дипломів моряків, сертифікатів від навчально-тренажерних закладів (НТЗ), висновки медичної комісії при Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 у 2025 році, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, почала підшукувати моряків, яким потрібно оформляти морські документи: робочі та учбові дипломи морякам, сертифікати від навчально-тренажерних закладів (НТЗ), медичні висновки при Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи намір на законних підставах оформити диплом моряка, сертифікати від навчально-тренажерних закладів (НТЗ), медичну комісію при Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, робочий та учбовий диплом моряка, в зв`язку з наявністю: атестату про наявність середньої освіти, диплома про вищу освіту, закордонного паспорту, ІНН, дізнався від спільних знайомих про те, що такі документи оформляються ОСОБА_4 за адресом: м. Одеса, площа Грецька, , яка допомагає, та надає посередницькі послуги з питань подачі документів до НТЗ та Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та оформляє сертифікати в навчально-тренажерних закладів (НТЗ), робочий та учбовий диплом моряка.

З метою з`ясування всіх умов та обставин отримання сертифікатів навчально-тренажерних закладів (НТЗ), медичного висновку від медичної комісію при Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, робочого та учбового диплому моряка ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_4 , яка надає послуги морякам за адресою місця знаходження ТОВ «Сіменсвей» за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, , з метою оформлення необхідних сертифікатів НТЗ та подачі їх до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України.

Так,в квітні 2025 ОСОБА_8 більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено пішов до компанії з оформлення морських документів ТОВ «Сіменсвей» яке розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, , зайшовши до приміщення його зустріла ОСОБА_4 .

В ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що йому необхідно пройти навчання та отримати сертифікати навчально-тренажерних закладів (НТЗ), з метою подальшого подання документів до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та отримання робочого та учбового диплому моряка.

Далі, ОСОБА_4 повідомила, що без її участі оформити та отримати сертифікати навчально-тренажерних закладів (НТЗ), з метою подальшого подання документів до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та отримання робочого та учбового диплому моряка, пройти медичну комісію при Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, буде неможливо, оскільки без її впливу це буде тривати близько року або взагалі по результату розгляду буде відмова у наданні морських документів і повідомила, що в неї є вплив і зв`язки в навчально-тренажерних закладів (НТЗ), Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та Державній кваліфікаційній комісії моряків, та вона може вирішити це питання і що це буде коштувати від 3 (трьох) до 3 500 (трьох п`ятсот ) тисяч доларів США. По закінченню розмови ОСОБА_4 надала свій контактний номер мобільного телефону, повідомила, що коли у ОСОБА_8 буде повний пакет документів необхідний для подальшої подачі та сума грошових коштів, то ОСОБА_8 необхідно зателефонувати, домовитись з нею про зустріч та прибути до офісного приміщення за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, .

З цього часу у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, Державної кваліфікаційної комісії моряків.

Оскільки вимога ОСОБА_4 була неправомірні, то ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, 24.04.2025 біля 14 години 25 хвилин ОСОБА_8 діючи під контролем правоохоронних органів прибув до офісного приміщення ТОВ «Сіменсвей» за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, , де здійснювала свою робочу діяльність ОСОБА_4 , та остання повідомила всю процедуру оформлення документів моряка та власноручно написала перелік послуг, які вона надасть за грошову винагороду в суммі 3500 доларів США.

Під час зустрічі, 24.04.2024 ОСОБА_4 запропонувала оформлення морських документів через Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, та попросила після передачі ій предоплати в сумі 1700 доларів США скинути копії паспорту, ІНН, та диплом про вищу освіту ій на мобільний телефон у месенжері «Вотсап» або «Вайбер».

Крім того, в ході розмови ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 зустрітися в неї в офісі коли останній буде готовий надати обумовлену суму неправомірної вигоди.

Надалі, ОСОБА_8 діючи під контролем правоохоронних органів, з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_4 та спостереженням за її поведінкою, погодився на пропозицію ОСОБА_4 , та вони домовилися про зустріч 15.05.2025 на 12.00 годину за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, .

В подальшому, в ході зустрічі, яка відбулась 15.05.2025 приблизно біля 12.00 години за вказаною адресою ОСОБА_4 повідила про те, що дійсно вона готова повпливати в оформленні та видачі робочого та учбового диплому моряка через Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та в оформленні медичної документації моряка, без його присутності, за певну суму грошових коштів, яка буде дорівнювати 3 500 (три тисячі пятьсот ) доларів США, в залежності від терміновості підготовки документів.

Тобто ОСОБА_4 продовжувала виконувати свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за вплив на прийняття рішення при підготовці та отриманні робочого та учбового диплому моряка через Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та в оформленні медичної документації моряка через вказану службу.

У свою чергу, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, повідомила, щоб ОСОБА_8 прибув 15.05.2025 до 17.00 години за адресою знаходження її офісу по пл. Грецькій, , в Одесі, де останній повинен буде передати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 500 (три тисячі пятьсот) доларів США.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та в оформленні медичної документації моряка через вказану Державну службу, які уповноважені на оформлення та видачу учбового та робочого диплому моряка прибула до свого офісу АДРЕСА_3 , , завчасно, де підготувалася до зустрічі з ОСОБА_8 .

В ході зустрічі ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_8 повинен буде передати ій наступні документи: паспорт громадянина України, ІНН, закордонний паспорт, диплом про вищу освіту, а також грошові кошти в розмірі предоплати в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США. В подальшому, через деякий час, ОСОБА_4 повідомить про дату та час коли ОСОБА_8 , необхідно буде прибути до неї з метою отримання необхідних сертифікатів навчально-тренажерних закладів (НТЗ), медичного висновку щодо придатності моряка від уповноважених осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, робочий та учбовий диплом моряка від Державної служби та остаточно розрахуватися ще в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США.

Надалі, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 пообіцяла ОСОБА_8 вплинути на рішення службових осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, які уповноважені на прийняття рішення при підготовці та отриманні робочого та учбового диплому моряка через Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України та в оформленні медичної документації моряка через вказану Службу, а у разі ненадання обумовленої суми неправомірної вигоди вчинити ОСОБА_8 умови, які призведуть до не видачі кваліфікаційних документів моряка, не проходження медичної комісії в державних органах, та не видачі морської та медичної документації Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України.

Після отримання сертифікатів навчально-тренажерних закладів (НТЗ), медичного висновку щодо придатності моряка від уповноважених осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, робочий та учбовий диплом моряка від Державної служби ОСОБА_8 зможе на законних підставах працювати на морських суднах, в зв`язку з наявністю кваліфікаційних документів моряка.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в України, які уповноважені на прийняття рішення щодо видачі кваліфікаційних документів моряка: робочого та учбового диплому моряка, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, 15.05.2025 приблизно о 16 годині 40 хвилин перебуваючи за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3 /4 офіс 757 ОСОБА_4 одержала від ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_4 та спостереженням за її поведінкою, неправомірну вигоду в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот ) доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленим Національним банком України станом на 15.05.2025 становить 70 040 гривень).

15.05.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, п.3 ч.1 ст. 177 КПК: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення та ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, може вчинити інші злочини.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи, що ризики, наведені в клопотанні слідчого, не обґрунтовані, ОСОБА_4 раніше не судима, є директором, а не ФОП, знаходиться у шлюбі, має трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується, вважають що в підозрюваної міцні соціальні зв`язки. Окрім цього, на думку сторони захисту, підозра є необґрунтованою, вимагання неправомірної вигоди не було, вказані сертифкати моряків можуть бути зробленими без присутності особи, кваліфікація злочину завищена, застава необґрунтована, у підорюваної немає ніякого майна. Доказів можливого впливу на свідків слідчим та прокурором не надано.

Окрім цього, сторона захисту повідомила, що вилучені в підозрюваної грошові кошти є її особистими грошовими коштами, які вона отримала після продажу автомобіля.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, разом із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Жоден із заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі і застосування запобіжного заходу, не може застосовуватися без доведення обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення. Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчим суддею, судом в ході розгляду відповідного клопотання слідчого.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст. Відтак, повідомлення про підозру є одним із найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка набула статусу підозрюваного, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Також, повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі розслідування може перерости у твердження у вигляді обвинувального акту.

Хоча слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, проте зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, тобто перевіряти обґрунтованість пред`явленої підозри.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавлення волі на строк до 8 років, підозрювана раніше не судима, офіційно перебуває у шлюбі, до затримання офіційно працювала, має 3-х неповнолітніх дітей на утриманні, що свідчить наявність в підозрюваної міцних соціальних зв`язків, проте є підстави вважати що станом на теперішній час існує низка ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтування існування яких зазначені далі за текстом.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, показаннями свідків, результатами проведених гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, поясненнями свідка ОСОБА_8 , протоколом ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 15.05.2025, протоколом обшуку від 15.05.2025.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проаналізувавши зміст повідомлення про підозру та матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що описана у повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказує на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрювану ОСОБА_4 з інкримінованими кримінальними правопорушеннями, і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування щодо неї та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Тобто, в даному випадку слідчий суддя має зробити висновок прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволяють стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки станом на теперішній час досудове слідство перебуває на початковому етапі.

Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та /або суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З фабули клопотання про застосування запобіжного заходу, пояснень гр. ОСОБА_8 , долучених до клопотання встановлено, що в ході розмови гр. ОСОБА_8 з підозрюваною ОСОБА_4 , остання обіцяла за грошову винагороду вплинути на уповноважених осіб Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства в Україні щодо отримання сертифікатів, прийняття відповідних рішень при підготовці та отриманні робочого та учбового диплому моряка.

Відтак, з клопотання слідчого та пояснень прокурора встановлено, що станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, наявний ризик того, що ОСОБА_4 , будучи директором підприємтсва «Seamen sway», може здійснювати вплив на встановлених свідків, а також свідків, які ще встановлюються органом досудового розслідування задля збору додаткових відомостей, причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Щодо ризику вчинення іншого або продовження кримінального правопорушення слідчий суддя критично ставиться до вказаного ризику, оскільки слідством не надано будь-яких документів, які б свідчили про притягнення підозрюваного раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Необхідно враховувати виключну цинічність діяння, вчиненного в період здійснення Україною збройної відсічі РФ.

При цьому, слідчий суддя враховує та наголошує, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 є кримінальним правопорушенням у сфері службової діяльності, який вчинений в умовах воєнного стану через повномасштабне військове вторгнення російської федерації проти незалежної держави України, що свідчить про зухвалу, безвідповідальну поведінку підозрюваної та без будь-яких моральних вагань, вочевидь, будучи дорослою людиною, має розуміти, що дії повязані з одержанням неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функція держави призводять до ослаблення держави, дискредитації державної служби та осіб уповноважених на виконання функцій держави в очах суспільства в такий надто чутливий для країни період та в цілому створює уявлення безкарності за такі діяння.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, мають бути призначені експертизи, встановлені та допитані усі свідки, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення та роль підозрюваної ОСОБА_4 у його вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.3ст. 369-2 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачення ч.3 ст. 369-2 КК України 16.05.2025. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 лютого 2025 року (справа №369/16172/20), виходячи з положень статей 115, 219 КПК, при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування, день коли особу було повідомлено про підозру, не береться до уваги як день, від якого починається вказаний строк, а тому досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 17.07.2025, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених у цій статті межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Окрім цього, відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Разом з цим, в рішенні від 13.01.2022 року у справі «Істоміна проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та інше.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання.

Слідчий суддя приймає до уваги позицію сторони захисту щодо наявності міцних соціальних зв`язків підозюваної, а саме враховує що підозрювана раніше не судима, перебуває у шлюбі, має 3-х малолітніх дітей, має постійне місце проживання, до затримання офіційно працювала директором підприємства.

Проте, відповідно до абзацу 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998 корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства.

Корупція спотворює моральний стан будь-якого суспільства; порушує соціально-економічні права бідних та незахищених прошарків суспільства; підриває демократію; руйнує верховенство права, яке є основою кожного цивілізованого суспільства; затримує розвиток; та позбавляє суспільство, і зокрема, бідних, переваг вільного та відкритого змагання ( Лімська декларація від 11.09.1997, прийнята на VIII Міжнародній конференції по боротьбі з корупцією, Ліма, Перу, 7-11 вересня 1997 року).

Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абз.5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікованої Законом України № 252-V від 18.10.2006, що набрала чинності 01.03.2010).

Абзацами 2, 4 преамбули до Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, ратифікованої Законом України № 251-Vвід 18.10.2006, що набрала чинності 01.03.2010 встановлено, що корупція породжує серйозні проблеми і загрози для стабільності й безпеки суспільств, що підриває демократичні інститути й цінності, етичні цінності й справедливість та завдає шкоди сталому розвитку й принципу верховенства права. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав.

Відтак у сучасних умовах корупція стала чинником, який реально загрожує національній безпеці, демократичному розвитку держави та суспільству, конституційному ладу, а саме підриває авторитет країни, обмежує конституційні права і свободи людини та громадянина, особливо пересічних осіб, порушує принципи верховенства права, встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади, управлінських структур приватного сектору, руйнує моральні та суспільні цінності, дискредитує державу на міжнародному рівні, та заважає подоланню збройної агресії зовнішнього ворога

При цьому складність подолання корупції полягає у тому, що її наслідки зумовлені такими факторами мотивації особи як бажання багатства і влади, та тим, що це явище викликає у певних верств суспільства «звикання», тобто ставлення до нього не як до аномалії, а як до «норми життя»

З урахуванням надмірної суспільної небезпеки корупційних злочинів, ступінь втручання, здійснення якого допускається законодавцем під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження в кримінальних провадженнях за підозрою осіб у скоєнні корупційних кримінальних правопорушень, розмір застави може і має бути визначено на рівні, необхідному для забезпечення дієвості таких заходів.

Тому слідчий суддя за наслідком розгляду клопотання та дослідження сукупності усіх обставин у даному кримінальному провадженні, вважає, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості її внесення.

Згідно ЗУ «Про Державний Бюджет 2025 року» - 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , обставин кримінального правопорушення та індивідуальні особливості підозрюваної, слідчий суддя доходить висновку, що застава у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде недостатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження. Тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі вище встановленого п. 3 ч. 1 ст. 182 КПК України, оскільки прокурором в судовому засіданні та слідчим у клопотанні наведено достатньо обставин, які свідчать про неможливість забезпечити дотримання підозрюваною, покладених на неї обов`язків вказаним розміром застави.

З клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, пов`язаного із одержанням неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди в суммі 1700 доларів США (що за курсом НБУ станом на 15.05.2025 склало 70 040 гривень) та при собі мала грошові кошти в сумі 114 100 гривень та 3 165 доларів США (що за курсом НБУ станом на 15.05.2025 склало 130 398 гривень), в загальній сумі 244 498 гривень за оформлення морських документів від невстановлених осіб, у зв`зку з чим органом досудового розслідування було запропоновано визначити відносно підозрюваної заставу у розмірі, що забезпечить виконання підозрюваної обов`язків в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім чотириста) гривень та визначити необхідність виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи вказаний розмір застави достатнім стримуючим фактором та гарантією запобігання встановленим ризикам.

Водночас, слідчий суддя не погоджується з вказаним розміром застави, оскільки слідчим не було враховано додаткових відомостей, які можуть вплинути на визначення достатнього розміру застави, а саме міцність соціальних зв`язки підозрюваної, які були встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а тому з урахуванням майнового стану підозрюваної, обставин вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваної, визначення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень не порушить принцип пропорційності, не буде явно непомірним для неї, проте вона буде значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконанням покладених на неї процесуальних обов`язків.

Окрім цього, у випадку внесення застави, слідчий суддя вваажає за доцільне визначити обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Підсумовуючи викладене, вважаю за доцільне задовлльнити частково клопотання слідчого, обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 13.07.2025 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/3333/25.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрювану запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 15.05.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 21.05.2025 о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя ОСОБА_10