ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8222/20
провадження № 1-кп/753/366/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003847 від 24.05.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачуються за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування захисник зазначив, що інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України мало місце 18.10.2018, 24.05.2019 та 16.11.2019, тобто з того часу минуло більше п`яти років.

ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що розуміє наслідки та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 18.10.2018 року близько 07 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, тримаючи вхідні двері вказаної квартири, зробив різкий рух на себе, зажавши таким чином кисть правої руки ОСОБА_7 в дверному пройомі, спричинивши таким чином останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої кисті у вигляді перелому 5-ї п?ясної кістки з невеликим зміщенням уламкі.

Після цього, ОСОБА_8 відкрив двері квартири та пройшовши в її приміщення хотів залагодити конфліктну ситуацію, проте ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 один удар ногою в область лівої гомілки, спричинивши таким чином останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми середньо-нижньої третини лівої гомілки.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 24.05.2019 року близько 07 год. 30 хв. перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до рук невстановлений досудовим розслідуванням дерев?яний предмет та став наносити ним численні удар в область лівого плеча та зап?ястя лівої руки потерпілого. Під дією вказаних ударів, невстановлений досудовим розслідуванням дерев?яний предмет в руках ОСОБА_5 зламався та останній продовжуючи свій злочинний умисел, взявши до рук дерев?яний стілець, наніс ним один удар в область лівого плеча ОСОБА_9 .o.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, долонній поверхні лівого зап?ястку та саден по задній поверхні правого ліктьового суглобу, на тилі лівої кисті в проекції 3-4 п?ясних кісток.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 16.11.2019 року близько 20 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 та умисно корпусом свого тіла здійснив сильний поштовх, внаслідок якого останній не очікуючи таких дій, втратив рівновагу, вдарився головою об дверну раму санвузла та впав на підлогу.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні правого плеча в нижній третині та задній поверхні правого ліктьового суглобу, а також саден в потиличній ділянці зліва донизу від зовнішнього потиличного горба.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні та умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров?я тобто, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до обвинувального акту були вчинені 18.10.2018, 24.05.2019 та 16.11.2019 та з того часу минуло більше п`яти років.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі та п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, минуло більше п`яти років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду в постанові від 29.07.2021р. у справі N9 552/5595/18, в якій вказано: «За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення».

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що суд звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати на останнього, в силу вимог ст. 124 КПК України, не покладаються.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0003847 від 24.05.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: