Справа № 201/660/25
Провадження № 1-кп/201/650/2025
УХВАЛА

02 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0001472 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою в обґрунтування якого прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено суворе покарання, що в сукупності з воєнним станом свідчить про високий ступінь ризику уникнення від суду. Прокурор вважає, що так як в ході досудового розслідування встановлено зв`язок обвинуваченого зі спецслужбами РФ, то теоретично йому можуть надати допомогу в переміщенні через лінію зіткнення. Також прокурор звернув увагу, що обвинувачений раніше працював на оперативних посадах в поліції та державній фіскальній службі і володіє навичками проведення оперативно-розшукової діяльності, які може застосувати з метою уникнення суду. Цей ризик підтверджується і поведінкою обвинуваченого, який до кримінального провадження ухилявся від ТЦК та перебував у розшуку.

Також прокурор вважає, що існують ризики знищення, або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувачений контактував з представником держави агресора в месенджері Телеграм, данні якого зберігаються в хмарному сховищі, а тому в разі отримання доступу до будь-якого телефону, обвинувачений буде мати можливість очистити хмарне сховище свого аккаунту і, таким чином, знищити докази. Також існує ризик того, що обвинувачений може повідомити невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження про обставини і перебіг цього кримінального провадження.

Прокурор вважає, що існує і ризик продовження своєї злочинної діяльності обвинуваченим, так як встановлені протиправні дії тривали значний проміжок часу і ризик того, що обвинувачений не відмовиться від свого наміру передачі інформації державі агресору є доволі високим.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали, що ризики, які зазначені прокурором в його клопотанні не доведені у зв`язку із чим вважали його необґрунтованим та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Звернули увагу, що обвинувачений має міцні зв`язки, живе з сином, має батьків, він не може уникнути суду, так як пересування в умовах воєнного стану є обмеженим, знищувати данні в хмарному сховищі немає сенсу, так як телефон оглянуто і експертизи проведено, а прожити вчинення злочину він не може, так як не доведено, що ним взагалі вчинено будь-який злочин. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який зможе забезпечити всі можливі ризики.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, підозра трансформувалась в обвинувачення, обґрунтованість якого на стадії судового розгляду не перевіряється, так як суд до видалення до нарадчої кімнати за результатами розгляду кримінального провадження, не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає доведеним ризик переховування від суду обвинуваченого, так як останній обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачене найбільш суворе покарання, що не передбачає можливості звільнення від його відбуття з іспитовим строком, а тому, розуміючи наслідки розгляду кримінального провадження, обвинувачений очевидно може спробувати уникнути суду.

Також ступінь ризику підсилюється наявністю воєнного стану на території України, під час якого уникнути суду легше ніж в мирний час, а враховуючи обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , ризик перетину лінії розмежування збільшується.

Суд вважає наявним і ризик знищення інформації з аккаунту Телеграм, так як доступ до аккаунта відбувається не через телефон, а через номер абонента, який може бути поновлений оператором зв`язку за заявою власника. В той же час обвинувачений очевидно може поновити номер і очевидно зацікавлений у знищення даних з його аккаунту.

Також не виключений ризик продовження злочинної діяльності з огляду на особливості обвинувачення у вчинення ряду злочинних дій направлених проти обороноздатності України і в умовах воєнного стану ризик продовження вчинення злочинів є високим.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачений може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Вирішуючи питання доцільності продовження найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, який раніше не судимий, має соціальні зв`язки, оскільки проживає разом із батьками та неповнолітньою дитиною, раніше був офіційно працевлаштованим. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, суспільну небезпечність злочину, які підвищена з огляду на контекст у якому його вчинено, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 01 вересня 2025 року без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.07.2025 о 12:00 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3