Справа № 639/3560/25
Провадження № 1-кп/639/309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0006197 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0006197 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, які вважали можливим призначити справу до судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, яке проводити у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження, що надійшло до суду підсудне Новобаварському районному суду міста Харкова.

Підстав для його закриття згідно з п.п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.

Клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України не заявлялось.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. ст. 291, 293 КПК України.

Отже, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню можливо призначити до судового розгляду.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвнувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, також просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 немає жодних намірів переховуватися від суду або впливати на учасників судового процесу. Крім того, захисник зазначив, що прокурором були порушені процесуальні строки, передбачені ст. 199 КПК України при зверненні із вказаним клопотанням до суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 11.04.2025 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.06.2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 560 грн.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні клопотань прокурора та сторони захисту суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про те, що він може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце тимчасового мешкання та почати переховуватись від суду;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого, останньому відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у суду наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше не судимий; 4) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів немає, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, що свідчить про те, що ОСОБА_4 в будь-який момент може покинути тимчасове місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За вищенаведених обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Доводи сторони захисту про порушення прокурором процесуальних строків, визначених ст. 199 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки ч. 1 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 186 КПК України встановлено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як вже було зазначено, 11.04.2025 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.06.2025 року включно. Клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором було подано 03.06.2025 року, тобто за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отже при зверненні із клопотанням прокурором були дотримані положення ч.1 ст. 199 КПК України, у зв`язку із чим доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

Разом з цим, суд вважає можливим, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які були зазначені в ухвалі слідчого суді Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 року по справі №643/5631/25.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314 317, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0006197 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова на 11-00 год. 12 червня 2025 року .

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово, у судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які зазначені в ухвалі слідчого суді Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 року по справі №643/5631/25.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копії ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1