Справа № 357/9005/25
У Х В А Л А

11.07.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001379, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Манвелівка Васильківського району Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 23.05.2022 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Ухвалою Білоцерківського Міськрайонного суду Київської області від 20.11.2024 звільнений від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 4 дні умовно-достроково, для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді стрільця стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби

Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 31.01.2025 о 08 год 00 хв, самовільно залишив місце несення служби, а саме: полігон військової частини НОМЕР_1 , який розташований у населеному пункті АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з проходженням військової служби до 09.05.2025.

У подальшому, 09.05.2025 о 21 год. 36 хв. солдата ОСОБА_3

затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.06.2025 під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби. До клопотання додав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 на продовження проходження ним військової служби з наступним призначенням його на посаду стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби, ШПК «солдат», ВОС 100915А, ТР-5.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засідання свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро розкаявся. Просив задовольнити його клопотання, а провадження у справі закрити, оскільки бажає продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Зазначив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного та просив задовольнити. Додатково пояснив, що наявні всі підстави для задоволення клопотання обвинуваченого, а ст. 401 ч. 5 КК України не містить прямої заборони її застосування до осіб, які були звільненні від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби.

Прокурор ОСОБА_4 категорично заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_3 20.11.2024 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було звільнено від відбування невідбутої частини покарання призначеного йому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.05.2022, у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 4 дні, умовно-достроково, для проходження військової служби за контрактом. Однак, будучи звільненим умовно-достроково для проходження військової служби, порушив умови звільнення і вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з чим до нього мають бути застосовні наслідки, визначені спеціальною нормою. Зокрема відповідно ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Вказана норма не передбачає виключень, особливостей застосування, звільнення тощо.

Задоволення клопотання суперечитиме нормам матеріального права. У даному випадку особі уже надавався шанс, але він ним не скористався, у такому разі він має нести покарання.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вимоги клопотання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, які необхідні для вирішення клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.05.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2024 ОСОБА_3 був звільнений від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 4 дні умовно-достроково, для проходження військової служби за контрактом. Цією ж ухвалою стосовно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд тривалістю 1 рік з певними обмеженнями, зокрема заборони перебування поза межами дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, зобов`язано з?являтися за викликом командира військової частини у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов?язаних з виконанням правил адміністративного нагляду.

09.12.2024 ОСОБА_3 призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2024 № 348 солдата ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом та зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця стрілецької спеціалізованої роти указаної військової частини.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат

ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 31.01.2025 о 08 год 00 хв, самовільно залишив місце несення служби, а саме: полігон військової частини НОМЕР_1 , який розташований у населеному пункті АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з проходженням військової служби.

У подальшому, 09.05.2025 солдата ОСОБА_3 було

затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України, добровільно звернувся до суду із клопотанням про намір повернутися на службу до військової частини НОМЕР_2 для продовження військової служби. 16.06.2025 за вих. № 1661/2 командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 надано письмову згоду в порядку ч. 5 ст. 401 КК України на продовження проходження військової служби

ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_2 на посаді стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби, ШПК «солдат», ВОС 100915А, ТР-5. У письмовій згоді командир військової частини вказує на те, що відповідно до Директиви ГК ЗСУ № Д-4/ДСК від 05.10.2024 військова частина НОМЕР_2 є пріоритетною частиною для комплектування.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про можливість його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001379 від 12.03.2025.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, оскільки судом встановлена наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 відповідні зобов`язання, передбачені нормами чинного законодавства.

Враховуючи, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закриттю, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти негайно.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

З приводу доводів прокурора суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Президентом України було видано Указ № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, строк проведення якої продовжений до цього часу.

Законом України від 20.08.2024 № 3902-IX « Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» статтю 401 КК України доповнено частиною п`ятою, якою надано можливість військовослужбовцям, які вперше під час воєнного стану вчинили дезертирство або самовільно залишили військову частину, повернутися до служби та уникнути кримінальної відповідальності.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що понесення покарання особою, до якої було застосоване умовно-достроково звільнення від відбування покарання для проходження військової служби і яка протягом невідбутої частини покарання вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, за умови наявності підстав для звільнення такої особи від кримінальної відповідальності, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, не повинно бути пріоритетним та превалювати над досягненням мети забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, законодавець не обмежив застосування ч. 5 ст. 401 КК України фактом вчинення особою, стосовно якої було застосовано положення ст. 81-1 КК України, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України у період невідбутої частини покарання.

Суд зазначає, що ключовим у вирішенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України під час підготовчого судового засідання є встановлення всіх умов для його звільнення від кримінальної відповідальності, що визначені ч. 5 ст. 401 КК України, а саме що він вперше під час воєнного стану вчинив такий злочин, добровільно звернувся до суду із клопотанням про намір повернутися до іншої військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби та наявність письмової згоди командира цієї військової частини на продовження проходження ним військової служби. При цьому, суд не вправі самостійно ставити додаткові умови для застосування до особи положень ч. 5 ст. 401 КК України.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження № 0001379, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Скасувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши останнього з-під варти негайно.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_3 на військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали оголошено о 10:00 год 14.07.2025.

Суддя ОСОБА_8