У Х В А Л А

/про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/

18.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002866 від 28.09.2024, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання, раніше не судимиому,

встановив :

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду міста Львова з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002866 від 28.09.2024, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник отримали копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується їх особистими підписами у клопотанні.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ покликається на те, що у період часу з 23.12.2023 по 13.01.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 - IX (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ автомобіля Renault Trafic, на загальну суму 317 100 гривень, які переказано на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, у період часу з 04.06.2024 по 18.11.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 - IX (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ автомобілів, тепловізійних прицілів та квадрокоптерів, на загальну суму 649 859 гривень 96 копійок, які отримував від самого потерпілого та довірених осіб ОСОБА_8 , грошовими переказами на вказані ним банківські картки, видані для обслуговування відкритих ОСОБА_5 в установах банків рахунків, а також передані готівкою через третіх осіб, що не були обізнані у злочинних намірах ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Також, у період часу з 20.11.2024 по 18.12.2024, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ автомобілів Ford F - 150 та Ford Raptor, на загальну суму 124 860 гривень, які переказано на банківську картку АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_2 , що видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, а саме у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 190 КК України.

Крім того, у період часу з 20.01.2025 по 03.02.2025, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ автомобіля Volkswagen Transporter T4, на загальну суму 65800 гривень, які переказано на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, а самеу кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Окрім того, у період часу з 30.01.2025 та 31.01.2025, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ двох автомобілів Mitsubishi L 200, на загальну суму 1320 Євро, що за курсом НБУ станом на 31.01.2025 становить 57 432 гривні 80 копійок, які переказано через платіжну систему PayPal на рахунок привязазаний до електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, а саме у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, у період часу з 20.02.2025 по 22.02.2025, ОСОБА_5 , який постійно проживає по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, під виглядом здійснення благодійної діяльності від імені благодійного фонду «Рука допомоги Львів» шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 , в якості оплати за придбання та постачання на територію України для потреб ЗСУ автомобіля Nisan X-Trail, на загальну суму 64 045 гривень 23 копійки, які переказано на банківську картку АТ КБ «Акцент Банк» № НОМЕР_3 , що видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, а саме зач.2 ст. 190 КК України.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

18 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, роз`яснено його права та обов`язки.

Наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Клопотання містить достатнє обґрунтування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, за яких виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження.

Слідчий СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні стосовно клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002866 від 28.09.2024, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України, яке розпочато за заявами потерпілих.

При розгляді клопотання встановлено, що 18.06.2025 ОСОБА_5 у відповідності до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України, слідчий надав такі докази: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.09.2024; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.05.2025; протокол огляду телефону ОСОБА_7 від 06.05.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.02.2025; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.06.2025; протокол огляду телефону ОСОБА_10 від 10.06.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16.04.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.04.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.05.2025; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 10.05.2025; відповіддями з Державної митної служби України Львівської митниці від 10.06.2025 та інші докази, що є в матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Подані слідчим докази вказують на існування обставин, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України та, які можуть об`єктивно викликати підозру про причетність підозрюваного до їх вчинення.

Тому, з урахуванням доводів слідчого та прокурора, стадії досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4ст.190 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які вказав слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, а також тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, впливати на потерпілих, свідків чи продовжити злочинну діяльність, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 , є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання і має можливість перетнути державний кордон України та в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може підозрюваний перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не хворіє.

Вказані обставини дають підстави про наявність спроб підозрюваному ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи дані про особу та поведінку самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку.

Тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд також враховує рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, у якому зазначено, що гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції (звільнення особи обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання) покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання.

Таким чином, вказана сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активів та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, тобто, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, з одного боку розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; крім того, беручи до уваги, що досудове слідство триває, не всі докази зібрані, тому виправданим є необхідність визначити підозрюваному заставу у встановленому п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі -300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження, не є завідомо непомірним для нього та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 309, 371-372, 376, 395 КПК України,

постановив :

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесят днів, тобто по 15 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області у будь-який момент протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити по 15 серпня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області, має бути наданий уповноваженій особі Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Копію ухвали вручити учасникам справи.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 20.06.2025 о 09:05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1