Провадження № 1-кс/947/9864/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №000191 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000191 від 18.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбаченого ч.ч. 4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що посадові особи військової частини, зловживають службовим становищем, шляхом внесення недостовірних відомостей в офіційні документи на підставі яких особисто незаконно отримують грошові кошти в тому числі за безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців, які фактично на військовій службі не перебувають.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підставою реєстрації кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань є матеріали 7 управління Департамента військової контррозвідки СБУ щодо зловживання службовим становищем посадовими особами військової частини шляхом внесення недостовірних відомостей в офіційні документи на підставі яких особисто незаконно отримують грошові кошти в тому числі за безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців, які фактично на службі не перебувають.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2022 року по теперішній час, тобто в умовах воєнного стану, невстановлені службові особи НОМЕР_1 окремого батальйону радіоелектронної боротьби (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом неправомірного нарахування заробітної плати військовослужбовцям вказаної військової частини, у власних інтересах, здійснили розтрату грошових коштів з Державного бюджету України у великих розмірах.

Встановлено, що колишній командир НОМЕР_3 окремого батальйону радіоелектронної боротьби (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ) підполковник ОСОБА_4 налагодив схему незаконного збагачення шляхом призову на військову службу громадян України, які фіктивно проходять військову службу, залучення підлеглих військовослужбовців для проведення будівельних робіт у власних інтересах та в інтересах своїх заступників, продаж паливно-мастильних матеріалів військової частини та продуктового забезпечення особового складу за сприянням своїх заступників та командирів рот та взводів.

Так, за вказівкою ОСОБА_4 командир 4 роти радіоперешкод в/ч ОСОБА_5 , командир взводу матеріального забезпечення в/ч ОСОБА_6 , командир 1 роти радіоперешкод в/ч ОСОБА_7 , командир 2 роти радіоперешкод ОСОБА_8 , командир взводу радіоперешкод в/ч ОСОБА_9 , командир взводу радіоперешкод в/ч ОСОБА_10 , командир взводу радіоперешкод ОСОБА_11 , командир взводу радіоперешкод в/ч ОСОБА_12 , командир 3 роти радіоперешкод ОСОБА_13 , командир взводу радіоперешкод в/ч ОСОБА_14 , заступник командира 1 роти радіоперешкод з озброєння в/ч ОСОБА_15 , командир взводу радіоперешкод в/ч ОСОБА_16 , командир ремонтного взводу в/ч ОСОБА_17 , заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи ОСОБА_18 , командир взводу охорони в/ч ОСОБА_19 , командир взводу зв`язку в/ч ОСОБА_20 , заступник командира батальйону з озброєння- начальник технічної частини в/ч ОСОБА_21 , старший інженер технічної частини ОСОБА_22 , начальник клубу в/ч ОСОБА_23 , начальник медичного пункту начальник медичної служби ОСОБА_24 готують кожного місяця рапорти про виплату грошового забезпечення, бойові виплати та грошової надбавки на відсутніх військовослужбовців.

Крім цього, встановлено, що підбором військовослужбовців, які фіктивно проходять військову службу у в/ч НОМЕР_2 та збором з них грошових коштів займаються заступник командира частини начальник логістики в/ч НОМЕР_2 капітан ОСОБА_25 , начальник складу паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_26 , заступник командира в/ч ОСОБА_27 , начальник штабу в/ч ОСОБА_28 , заступник командира начальника штабу в/ч ОСОБА_29 .

За результатами аналізу матеріалів, встановлено відсутність на військовій службі 60 військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , відсутність яких прикривають безпосередні їх командири.

Таким чином, службовими особами військової частини НОМЕР_2 , всупереч імперативних вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», а також Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №280 від 15.09.2022 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» здійснено розтрату коштів Державного бюджету України в умовах воєнного стану, вчинене у великих розмірах, вчинене організованою групою, що в подальшому стало підставою на реалізацію незаконного нарахування грошових коштів на розрахункові рахунки осіб, які фактично не виконували обов`язки військовослужбовців.

Вказані факти підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, допит свідка, матеріали виконаного доручення слідчого співробітниками 1 відділу 7 управління ДВКР СБУ, інформація з ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, інформація з ГУ ДПС в Одеській області, іншими матеріалами досудового розслідування.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також документів, які мають значення для досудового розслідування 25.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.06.2025, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_30 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Power» IMEI1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марк и «Самсунг» ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ;

- банківські картки: «Приватбанк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , «Монобанк» № НОМЕР_10 .

25.06.2025 слідчим з дотриманням вимог ст.110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно може містити у собі відомості щодо вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово та розглянути у його відсутності.

Представник особи щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_30 адвокат ОСОБА_31 надала письмові заперечення в яких зазначила,що вилученні мобільні телефони не відносяться до знарядь кримінального правопорушення у зв`язку з цим просила відмовити у задоволенні клопотання та провести судове засідання у її відсутності.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 25.06.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилученні під час обшуку мобільні телефони необхідно для проведення його детального огляду, проведення судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Вилучені під час обшуку банківські картки можуть підтвердити або спростувати факт надходження коштів на відповідний банківський рахунок за вчинення неправомірних дій, які досліджуються в рамках цього кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.ч.4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Крім того, згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, необхідності для подальшого проведення судових експертиз, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №000191 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на:

- мобільний телефон марки «Power» IMEI1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ;

- банківські картки: «Приватбанк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , «Монобанк» № НОМЕР_10 /

шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1