н/п 1-кс/766/5456/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтування клопотання.

Слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000540 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, перебуваючи в числі резервістів, будучи належним чином, у встановленому законом порядку оповіщеним працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022, 21 квітня 2025 року, відмовився від отримання повістки про прибуття о 15 год 00 хв 21 квітня 2025 року, до пункту відправки в команду № Т0310, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, самовільно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69-2022, «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 470/2024, в ІНФОРМАЦІЯ_3 21 квітня 2025 року, за адресою АДРЕСА_1 не з`явився, і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсона, громадянину України, з повною середньою освітою, неодруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимому.

25.06.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, копії яких надано до клопотання.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України, вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може переховуватися від органів розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 3 до 5 років.

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, про місце перебування яких йому відомо;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу немає, у зв`язку з чим для забезпечення свого існування може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного, з наступних причин:

- особисте зобов`язання неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

- особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 , хоч і має стійкі соціальні зв`язки, але підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України, до нетяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки він усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, слідчий просить задовольнити клопотання.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що має зареєстроване місце проживання у с. Зеленівка м. Херсона, однак через підвищені обстріли цього населеного пункту фактично проживає по АДРЕСА_3 , ухилятися від органів слідства не буде і не має можливості через стан здоров`я, працює слюсарем-сантехніком у ФОП ОСОБА_6 , коли працівники поліції йому вручали підозру, то забрали прямо з роботи до відділку поліції, а потім назад туди і повернули, бо він займався ремонтом водопровідних труб мешканцям міста.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000540 від 17.05.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Обставини правопорушення детально викладені у клопотанні.

25.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні та слідчим суддею під час прийняття процесуального рішення.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, не зазначив жодної дії підозрюваного, яка б вказувала на існування намірів підозрюваного переховуватися від слідства та покинути місце свого проживання. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 має зареєстроване та фактичне постійне місце проживання, яке повідомив органу досудового розслідування та слідчому судді. Крім того, підозрюваний підтвердив у судовому засіданні, що працює, але має невеликий дохід, що не дає йому можливості матеріально організувати переховування від органів слідства та суду.

На переконання слідчого судді наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від переховування від органу досудового розслідування та суду і належної процесуальної поведінки особи.

Щодо ризику впливу на свідків слід зазначити, що прокурором не зазначено на яких саме свідків може впливати підозрюваний, у який спосіб та яке це матиме значення у кримінальному провадженні. Тим більше, що всі свідки є працівниками ТЦК. І при цьому слідчий зазначає, що підозрюваний може впливати на свідків, «про місце перебування яких йому відомо». Таке обґрунтування ризику з урахування статусу свідків виглядає абсурдним.

Ризик вчинення іншого правопорушення слідчий з прокурором взагалі не обґрунтували жодними фактами, обставинами, доказами. З цього приводу слід зазначити, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, зважаючи на те, що підозрюваний є особою, яка вважається не судимою в силу статті 89 КК України, дій, які б свідчили про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, підозрюваний не вчиняв. Має постійне місце проживання, працевлаштований, заробляє на життя, чого прокурор у судовому засіданні не спростовував.

На переконання слідчого судді існує ризик, визначений п.4 ч.1 ст.177 КК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що в Україні діє воєнний стан та відбуваються мобілізаційні заходи, будучи особою чоловічої статі за віком придатною до військової служби, вчинив дії, які призвели до порушення відносно нього кримінального провадження за ст. 336 КК України. Вказане може свідчити про те, що підозрюваний не повною мірою може розуміти необхідність вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, у тому числі явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та встановлення ризиків кримінального провадження, зважаючи на поведінку підозрюваного як із працівниками поліції, так і в суді, а також на те, що він працює і його робота може бути пов`язана із виїздом в іншу місцевість, слідчий суддя вважає за достатнє визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 25 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1