Справа № 461/9475/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1761/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 10000232 від 12.11.2024 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 410 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2025 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 25.08.2025 року,

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000,00 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 25.08.2025 року покладено на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

2)не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання, роботи, проходження військової служби;

4)утримуватися від спілкування із свідками, експертами у кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою змінити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та встановити її у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн..

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не деталізував правову позицію сторони захисту, а лише посилався на письмові докази сторони обвинувачення, попри те, що захисник протягом 40 хв. викладав доводи, які виключали кваліфікацію дій підозрюваного у скоєнні особливо тяжкого злочину.

На думку апелянта, розмір визначеної районним судом застави є явно неспіврозмірним, оскільки такий перевищує завдану кримінальним правопорушенням шкоду в чотири рази.

Вказує, що слідчий суддя, обґрунтовуючи розмір застави, покликався на матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_6 , не врахувавши при цьому, що такі покликання не відповідають дійсності, зокрема: транспортний засіб не перебуває у власності ОСОБА_6 , земельна ділянка неосвоєна та знаходиться у неперспективному районі; 400 000 грн у 2025 році це разова виплата при звільненні старшого офіцера в запас; квартира батьківська, та він не є її єдиним спадкоємцем

Звертає увагу, що ОСОБА_6 , будучи пенсіонером, у 2022 році поновився на службі в ЗСУ, захищав незалежність України на території Донецької та Харківської областей до 01.06.2024 та був звільнений у запас у зв`язку з хворобою. Його військова вислуга складає 35 років.

Апелянт покликається на необґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри.

Апелянт вважає підозру ОСОБА_6 необґрунтованою, яка прямо суперечить поданим слідчому судді матеріалам досудового розслідування.

Зауважує, що підполковник ОСОБА_6 не мавбезпосереднього відношення до закупівель, отримання, обліку, зберігання військового майна у частині НОМЕР_1 , та не міг привласнити таке майно як номерний БпАК.

Вказує, що відповідно до документів та доказів, наданим слідчому судді, - БпАК DJIMavic ЗТ (Thermal) із серійним номером №1581F5FJC243P00EFM66 з липня2024 був на балансах в/ч НОМЕР_1 та фізично був присутній на складі частини, звідки і був вилучений слідчим 28.11.2024. Окрім цього сторона захистку не довіряє показанням старшого солдата ОСОБА_10 ,який дискредитував себе як наркозалежний, звільнений після вчинення нимкримінального правопорушення, та який як завідуючий складом таматеріально-відповідальна особа, протягом півроку не доповідав командиручастини, в правоохоронні органи, що БпАК відсутній на складі без належногооформлення.

Захисник звертає увагу суду, що сторона обвинувачення змінила попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 191 КК України на ч. 4 ст. 410 КК України та зазначає, що за диспозицією статті 410 КК України, винною може бути визнана особа за заволодіння військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, але не грошових коштів. Привласнення, розтрата або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем в умовах воєнного стану згідно ч. 4 статті 191 КК України карається позбавленням волі від 5 до 8 років, не є особливо тяжким злочином, і в разі обрання міри запобіжного заходу в якості тримання під вартою за підозрюваного може бути внесена застава в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що на складі, бухгалтерії в/ч НОМЕР_1 ймовірно вівся подвійний облік військового майна, проте належної ревізії складу проведено не було.

Обираючи щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував стан його здоров`я, а саме те, що у нього діагностовано Плеврит. Ексудативний плеврит, Тобто у нього відсутня половина легені, що не дозволяє йому перебувати в умовах СІЗО.

Звертає також увагу на те, що у нього є постійне місце проживання.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_11 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000232 від 12.11.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

27 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а саме: у привласненні військовослужбовцем військового майна шляхом зловживання службовим становищем в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді ТВО начальника логістики заступника командира ВЧ НОМЕР_2 , зловживаючи службовим становищем привласнив військове майно, а саме БпАК DJI Mavic 3T (Thermal) із серійним номером №1581F5FJC243P00EFM66 в кількості 1 шт., чим державі в особі військової частини НОМЕР_2 спричинено шкоду у виді матеріальних збитків у розмірі 210 793,00 грн.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, ризики його позапроцесуальної поведінки, які існують.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, при цьому соціальні зв`язки не перешкоджатимуть йому покинути своє місце проживання, маючи наявну можливість перетнути кордон України; може впливати на свідків, експерта, спеціалістів у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, та саме тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Так, згідно з матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується: листом ДВКР СБУ щодо виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 12.11.2024; повідомленням про виявлення командиром військової частини НОМЕР_2 ознак вчинення кримінального правопорушення від 14.11.2024; документами, які вилучені в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів з військової частини НОМЕР_2 ; речовими доказами, зокрема БпАК DJI Mavic 3T (Thermal) із серійним номером №1581F5FJC243P00EFM66; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , який вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ; показаннямм свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; висновком експерта за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №97-Е від 24.02.2025; висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1299-Е від 21.03.2025.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення наведеного вище кримінального правопорушення, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного злочину.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Щодо розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має забезпечити певний рівень відповідальності підозрюваного, тим самим стримуючи його від можливих спроб маніпуляцій з метою уникнення покарання

За таких обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , завданої злочином майнової шкоди, а також з урахуванням його майнового та сімейного стану та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000,00 грн на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки відповідає підвищеній суспільній небезпеці злочину, враховує специфіку часу війни (нестабільність, ризики втечі, ускладнений доступ до правосуддя), а також забезпечує баланс між інтересами досудового розслідування, потерпілого і правами підозрюваного.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваної, при якому перспектива втрати застави буде для неї необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 410 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: