Провадження № 1-кс/686/4044/25
УХВАЛА

21 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001165 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

21.04.2025 прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з позбавленням права розпорядження із залишенням права користування, на тимчасово вилучене майно, яке на підставі добровільної заяви про видачу від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електровелосипед марки «Kross Biria Pro RS» коричневого кольору із наявним надписом сіро-червоного кольору «BIRIA RS», чорну сумку обмотану скотчем прикріплену до рами, який вилучено та опечатано пломбою В721857 синього кольору, яка прикріплена до рами разом із паперовою биркою, на якій наявні підписи учасників слідчої дії.

Прокурор у судове засідання не з`явилася. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та фактичного володільця.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 22:00 год 15.04.2025 по 10:40 год 16.04.2025 невстановлена особа, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України N?66/2022 від 24.02.2022 року, здійснила крадіжку електровелосипеда марки «Kross Biria Pro RS» коричневого кольору, який був розташований на першому поверсі у під?їзді N?1, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Паркова, 6/1, чим причинила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнової шкоди розмір якої встановлюється.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0001165 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування 18.04.2025 старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 , звернулись на лінію «102», щодо виявлення викраденого велосипеду.

Після чого, 18.04.2025 до слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , звернулась громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та добровільно видала електровелосипед марки «Kross Biria Pro RS» коричневого кольору із наявним надписом сіро-червоного кольору «BIRIA RS», чорну сумку обмотану скотчем прикріплену до рами, який вона отримала 16.04.2025, як завдаток за скоєне ДТП від невідомої їй особи.

19.04.2025 вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки дані предмет містить у своєму змісті інформацію, необхідну для встановлення об?єктивної істини, а тому використовуватиметься в якості речового доказу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань N? 0001165 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, підставою арешту майна є те, що отримане на підставі добровільної заяви про видачу майно є речовими доказами, які могли би зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вказані речі можуть бути використані як доказ та мають важливе значення для встановлення об?єктивної істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучені під час добровільної видачі речі, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана річ зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт на визначене у клопотанні майно із тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права розпорядження із залишенням права користування, на тимчасово вилучене майно, яке на підставі добровільної заяви про видачу від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електровелосипед марки «Kross Biria Pro RS» коричневого кольору із наявним надписом сіро-червоного кольору «BIRIA RS», чорну сумку обмотану скотчем прикріплену до рами, який вилучено та опечатано пломбою В721857 синього кольору, яка прикріплена до рами разом із паперовою биркою на якій наявні підписи учасників слідчої дії.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя