Справа №293/446/25
Провадження №1-кп/293/140/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 28.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, Житомирської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачення, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2022 № 40 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду діловода тилу військової частини НОМЕР_1 .

Так, 28.02.2025 близько 11 години 45 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Мitsubishi L200", реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками РПП Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, поблизу вулиці Житомирської,13, що в селищі Черняхів, Житомирського району, Житомирської області, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. На вимогу працівника РПП Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області надати для перевірки документи, що свідчать про дозвіл на право керування автотранспортом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно, права на керування транспортними засобами, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке виготовлене термосублімаційним способом друку та не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, тобто використав його.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів від 11.03.2025, бланк наданого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу.

Своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документу, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду із заявою ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст. ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов переконання, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце та доведена поза розумним сумнівом вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тому суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

ІІ. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не судимий, має постійне місце проживання, негативна характеристика за місцем проживання та місцем роботи відсутня, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі N 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Підстави для застосування ст. 69 КК України на переконання суду відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

ІІІ Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався та підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

ІV Рішення щодо речових доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд, уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 174 КПК України.

V Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи документів складають 3183,60грн.

Такі процесуальні витрати за приписами ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

2. Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир від 25.03.2025 на посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 09.08.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Речові докази: підробне посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 09.08.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000018 від 28.02.2025 та залишено в матеріалах кримінального провадження - знищити.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 3183,60 грн.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_6