Провадження №1-в/447/79/25
Справа №447/2943/24
У Х В А Л А

19.08.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 про доцільність зарахування періоду реального перебування під вартою відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

30.07.2025 начальник ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить усунути арифметичну помилку та доцільність зарахування періоду реального перебування під вартою з 29.01.2025 по 24.06.2025 відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2025. Зазначив, що його фактично затримано 04.10.2024 та з під варти не було звільнено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2025 постановлено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період перебування під вартою з 04.10.2024 по 29.01.2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.311, ч.1 ст.313 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України 5 років обмеження волі;

- за ч.3 ст.311 КК України 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.313 КК України 3 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 30.11.2023 та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.10.2024.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2025 постановлено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період перебування під вартою з 04.10.2024 по 29.01.2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.01.2025 суд постановив: тимчасово залишити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» у зв`язку з розглядом обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000296 від 07.06.2024, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України у Миколаївському районному суді Львівської області.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Тобто, з 29.01.2025 ОСОБА_4 слід вважати таким, що відбував покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 про доцільність зарахування періоду реального перебування під вартою відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1