Справа № 152/857/25
УХВАЛА
09 липня 2025 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, -
Як видно з обвинувального акту, ОСОБА_6 , 20 квітня 2025 року приблизно о 14-00 год, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочала конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, нанесла два удари кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинила йому тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №19 від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця в області повік лівого ока, розлитого крововиливу під білкову оболонку лівого ока, садна на правій вушній раковині, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні повідомив суд, що відмовляється від обвинувачення та просить закрити це кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .. Жодних моральних чи матеріальних претензій до обвинуваченої не має.
Прокурор, обвинувачена та її захисник не заперечували щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.
Згідно з пунктом 1 статті 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною другою статті 125 КК України.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 284 цього ж Кодексу кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. «Злочином, пов`язаним із домашнім насильством» слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого містять хоча б один із елементів, перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх у відповідній статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.
Разом із цим, згідно з пунктами «a», «b» § 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально поінформованим про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, і мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Наведені гарантії стосуються всіх обставин, які належать до предмета доказування у кримінальному провадженні в силу ст. 91 КПК (тобто й такого важливого елемента обвинувачення, як вчинення злочину, пов`язаного з домашнім насильством, що обтяжує покарання і з урахуванням процесуальної заборони, закріпленої в п. 7 ч. 1 ст. 284 вказаного Кодексу, тягне за собою правові наслідки). При цьому відповідно до ст. 92 КПК тягар доказування згаданих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Отже, обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта - пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). Однак вчинення кримінального правопорушення стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч. 2 ст. 3 Закону № 2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення (Постанова ВС від 12.02.2020, 453/225/19).
Частиною сьомою статті 284 КПК України визначено, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другої статті 284 цього Кодексу.
Оскільки в обвинувальному акті не міститься жодних посилань на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає, що клопотання потерпілого слід задовольнити і закрити кримінальне провадження у зв`язку з його відмовою від обвинувачення.
Витрати на залучення експерта та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись статтями 284, 314, 477 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_8