Справа № 357/8612/25
У Х В А Л А

07 червня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

слідчий: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

підозрюваний: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань №1 м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0001315 від 05.06.2025,

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 06.11.1990 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) засуджений умовно-достроково з обов`язковим залученням до праці. Звільнений 21.03.1992 з Бердянської ВК №77 Запорізької області по відбуттю строку покарання; 19.07.1995 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.09.1997 з Бучанської ВК№85 Київської області на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року; 13.08.1999 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки; 04.12.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки; 12.12.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.02.2008 з Бучанської ВК№85 Київської області по відбуттю терміну покарання; 31.01.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 02.03.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 12 діб; 20.07.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 20.07.2015; 27.09.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік; 24.10.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.09.2020 з Київського слідчого ізолятору по відбуттю строку покарання; 02.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.09.2020 з Київського слідчого ізолятору по відбуттю строку покарання; 30.11.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в рамках кримінального провадження №0001315 від 05.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Проте, 05 червня 2025 року близько 14 год 15 хв ОСОБА_6 перебував в приміщенні магазину «Єва» № 3322, належного товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» (), що за адресою: вул. Ярмаркова, 39, м. Біла Церква, Київська область та в цей час у останнього виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з торгових полиць взяв два флакони туалетної води «ММ STR Live True 100 мл» загальною вартістю 1572 грн, які тримаючи в руках, прикрив курткою та направився до виходу з магазину.

В цей час дії ОСОБА_6 помічені працівником магазину ОСОБА_8 , який зробив йому зауваження, наздогнав та, намагаючись припинити протиправні дії, за межами магазину забрав у ОСОБА_6 один флакон туалетної води. Проте ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на заволодіння майном, незважаючи на те, що його неправомірні дії виявлені працівником магазину ОСОБА_8 , будучи викритим, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння туалетною водою та вибіг із вищевказаного магазину із одним флаконом туалетної води «ММ STR Live True 100 мл» вартістю 781 грн 00 коп, тим самим відкрито заволодівши чужим майном.

ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ТОВ «РУШ» на суму 781 грн 00 коп.

06.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1.Електронним рапортом Білоцерківського РУП ІКС ІПНП №30927 від 05.06.2025, №30945 від 05.06.2025;

2.Заявою ТОВ «РУШ» про вчинення кримінального правопорушення невідомою особою від 05.06.2025;

3.Оглядом місця події від 05.06.2025;

4.Оглядом речей від 05.06.2025;

5.Протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 05.06.2025;

6.Оглядом місцевості від 05.06.2025;

7.Оглядом речей (туалетна вода) від 05.06.2025;

8.Показаннями свідка ОСОБА_8 ;

9.Протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ;

10.Показаннями свідка ОСОБА_9 ;

11.Протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

12.Показаннями свідка ОСОБА_10 ;

13.Протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ;

14.Оглядом документу(відеозапис подій з приміщення магазину «Єва»);

15.Показаннями представника потерпілого ОСОБА_11 від 06.06.2025.

Таким чином, слідчий та прокурор відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, вважають, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що і є обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з метою запобігання останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже з клопотання слідчого та прокурора вбачається, що ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі до десяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_6 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, ОСОБА_6 немає місця реєстрації, на час затримання офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, за які реально відбував покарання в місцях позбавлення волі. Останній раз 30.11.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Зазначене свідчить, що підозрюваний на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а також в нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. А також, підозрюваний ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою протиправну діяльність та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину проти власності.

Більш м`які запобіжні заході не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 , виходячи з наступного:

-особисте зобов`язання не може бути застосоване з огляду на високий ступінь ризику вчинити інше кримінальне правопорушення;

-особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь-які дані про осіб, які заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

-домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки у підозрюваного не має власного житла, при цьому відсутні будь-які відомості про осіб, які зможуть забезпечити перебування (утримання) підозрюваного під домашнім арештом у разі застосування такого запобіжного заходу цілодобово або у визначений час.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказане свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навів доводи викладені в клопотанні та зазначив, одночасно прокурор просив у разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - сорока прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, вважала, що до останнього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме припускала, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме в нічний час, з метою можливості ОСОБА_6 працювати та отримувати дохід.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника однак просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме в нічний час.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником (слідчим та прокурором) дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 05.06.2025 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за №0001315, у ході якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину 05.06.2025 о 15:40 год. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 06.06.2025 о 14:34 з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено ОСОБА_6 06.06.2025 о 14:59 год. з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, не депутат, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 06.11.1990 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) засуджений умовно-достроково з обов`язковим залученням до праці. Звільнений 21.03.1992 з Бердянської ВК №77 Запорізької області по відбуттю строку покарання; 19.07.1995 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.09.1997 з Бучанської ВК№85 Київської області на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року; 13.08.1999 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки; 04.12.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки; 12.12.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.02.2008 з Бучанської ВК№85 Київської області по відбуттю терміну покарання; 31.01.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 02.03.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 12 діб; 20.07.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 20.07.2015; 27.09.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік; 24.10.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.09.2020 з Київського слідчого ізолятору по відбуттю строку покарання; 02.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.09.2020 з Київського слідчого ізолятору по відбуттю строку покарання; 30.11.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

На думку слідчого судді, ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Санкція частини 4 статті 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Слідчий суддя також зазначає про актуальність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, за які реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою протиправну діяльність та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину проти власності.

Аргументи сторони захисту у свої сукупності не є настільки суттєвими, щоб нівелювати вищезазначені ризики.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; відсутність утриманців; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, вказують на те, що обставини передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані визначені пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то слідчий суддя у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Слідчий суддя також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи тяжкість злочину, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень, а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Отже, слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_6 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з одночасним обранням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-186, 181, 193, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, терміном на шістдесят діб, в межах строку досудового розслідування по 03.08.2025 включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - відмовити.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Одночасно визначити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень, при внесенні якої ОСОБА_6 з під варти звільнити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити по 03.08.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити старшому слідчому відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 та начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України для виконання, а прокурору, захиснику та підозрюваному - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений об 09:30 год. 09.06.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1