Справа № 932/4850/25
Провадження № 1-кп/932/681/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (ВКЗ)

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 (ВКЗ)

розглянув у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 23.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, оператора 2 відділення оптичної розвідки відділення оптико-електронної розвідки роти технічних засобів розвідки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат, зареєстрований та мешкає за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту від 15 травня 2025 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 :

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді оператора 2 відділення оптичної розвідки відділення оптико-електронної розвідки роти технічних засобів розвідки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.41Конституції України, ст.316Цивільного кодексу України, ст.ст.9,11,16,49Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22 квітня 2025 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля фермерського господарства, що належить на праві власності ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник на територію вказаного фермерського господарства, підійшов до одного з ангарів та шляхом виводу запираючого кінця дужки замка з отвору для запирання в корпусі замка та вигину дужки замка, зламав навісний замок на воротах до ангару та проник в середину, де побачив транспортний засіб марки «Daewoo» моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 ..

Після чого старший солдат ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «Daewoo» моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підійшов до вказаного автомобіля, відкрив передні двері зі сторони водія та побачив, що ключі від автомобіля перебувають у замку запалення.

В подальшому ОСОБА_5 попрохав свого знайомого ОСОБА_7 , який був необізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , відбуксирувати вищезазначений автомобіль до м. Дружківка Краматорського району Донецької області, на що ОСОБА_7 погодився.

Після чого ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом марки «KIA» моделі «SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під`їхав до ангару, що розташований на території фермерського господарства, та надав ОСОБА_5 буксирувальний трос. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою буксирувального тросу причепив автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до автомобіля марки «KIA» моделі «SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сів за кермо автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та шляхом буксирування покинув територію фермерського господарства, розташованого за адресою: Донецька область, Краматорський район, Іллінівська ТГ, с. Довга Балка, вул. Центральна, 2Б в напрямку м. Дружківка Краматорського району Донецької області, тим самим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Daewoo» моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, VIN НОМЕР_4 , зеленого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_6 , вартістю 74 575,20 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.2 ст.289КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

13 червня 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України, за згодою потерпілого ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби військових злочинів.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.2 ст.289КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та із застосуванням ст.58КК України замінено ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2 (два) роки службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476КПК України та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст.469КПК України надав письмову згоду на укладання даної угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника та за згодою потерпілого, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий; має адресу реєстрації та місце мешкання; за сімейним станом розлучений; малолітніх чи неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає;є військовослужбовцем; за місцем несення служби характеризується позитивно; за місцем мешкання характеризується посередньо; є нагальна необхідність ЗСУ у такому військовослужбовці, про що свідчить лист від командування військової частини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України, із застосуванням положень ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 13 червня 2025 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілого ОСОБА_6 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов - не заявлено.

На підставі ч.4 ст.174КПК України, підлягає скасуванню арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.

Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-25/2823-ТР від 29.04.2025 року у розмірі 6685 гривень, 50 копійок.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , на час винесення вироку не обрано, прокурор до суду, щодо обрання будь-якого запобіжного заходу не звертався, а тому, на час постановлення вироку, враховуючи узгоджене покарання, у суду не має підстав для його застосування.

Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, за згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладену 13 червня 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-25/2823-ТР від 29.04.2025 року, в загальному розмірі 6685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень, 50 копійок.

Арешт - накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 23.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України на речі, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вилучені у ході огляду місця події 23.04.2025 року - ділянки місцевості біля буд. АДРЕСА_3 , а саме: будівельний трос жовтого кольору; транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5 , зеленого кольору, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - СКАСУВАТИ.

Речові докази:

- будівельний трос жовтого кольору у сейф пакеті №PSP 3214264, зразок крові ОСОБА_5 на марлевому тампоні у паперовому конверті, зразок крові ОСОБА_7 на марлевому тампоні у паперовому конверті, змив з поверхні рульового колеса у паперовому конверті, змив з поверхні куліси перемикання передач у паперовому конверті, змив з внутрішньої ручки відкривання дверей водія у паперовому конверті, які відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №228 від 29.04.2025 року зберігається в камері схову речових доказів (номер книги обліку речових доказів №403, порядковий номер №228) - після набрання вироком законної сили - знищити;

- транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5 , зеленого кольору, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 та зберігається під розпискою у ОСОБА_6 після набрання вирком законної сили - залишити ОСОБА_6 , як власнику;

- навісний замок у сейф пакеті №6136608, який належить ОСОБА_6 та відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №227 від 29.04.2025 року зберігається в камері схову речових доказів (номер книги обліку речових доказів №403, порядковий номер №227), після набрання вирком законної сили - повернути ОСОБА_6 за приналежністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілому.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Дніпра ОСОБА_1