Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1902/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведення 22.04.2025 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001070 від 13.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 190 КК України.

Також вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001070 від 13.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з серпня 2023 року по 17.07.2024 ОСОБА_5 шахрайським шляхом, без відома власників та їх участі, здійснив продаж транспортних засобів «HYUNDAI» H-1, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та «DUCATI MONSTER 1100 EVO», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

Також встановлено, що до сказаного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та користується транспортним засобом марки «Опель Вектра», синього кольору, н.з. НОМЕР_5 .

22.04.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

22.04.2025 року постановою слідчого вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001070.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 22.04.2025 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: планшет Samsung SM-T561, який поміщено до спец. пакету PSP2007039; довіреність на 4 арк., копія паспорту та ідентифікаційного коду на 3 арк. на ім`я ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про реєстрацію т/з Трицикл В1 на 2 арк.; копія договору купівлі-продажу 25854/01/2024, на 4 арк., що поміщені до паперового конверту №1.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7