Єдиний унікальний номер 205/8178/25
Провадження № 1-кп/205/ 1010/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0002959 від 26.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець міста Донецьк, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 136 КК України -,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 136 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці. В обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений в подальшому може переховуватися від суду, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду з метою уникнення покарання. Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому ОСОБА_9 може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях. Також беручи до уваги той факт, що рядом свідків та/або потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 надано викривальні показання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування зі свідками та потерпілими з метою недопущення будь-якого впливу або погроз відносно них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Беручи до уваги викладене, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується участю ОСОБА_9 у 2 дорожньо-транспортних пригодах упродовж року з подальшою втечею з місця ДТП, що свідчить про зневагу цього неповнолітнього до існуючих у суспільстві правил поведінки, схильність до їх порушення, у тому числі до вчинення кримінальних правопорушень, як найбільш суспільно-небезпечного виду правопорушень.

Законний представник ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, так як на їх думку запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який може бути застосований під час кримінального провадження та який не спроможний забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Представник потерпілої ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, проте поклав вирішення питання на розсуд суду, а також додав, що такий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що на його думку не спроможний забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні, також зауважив, що враховуючи особу обвинуваченого та його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення до нього слід застосувати більш суворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, проте просив суд щоб обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду не обмежувався лише Дніпропетровською областю, так як в обвинуваченого є певне захворювання, обвинувачений лікується в м. Самар.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, проте просив суд не покладати на нього обов`язок носити електронний засіб контролю.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав думку захисника та обвинуваченого.

Суд, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його законного представника, його захисника, а також потерпілої та законного представника потерпілої, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п.9 ч.1 ст.132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тобто підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ст.ст.176-179 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, та застосовується за наявності мети та підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також з врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Розглядаючи питання наявності існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить до наступного.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_9 від суду, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_9 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, суд, вважає, що зазначений у клопотанні прокурора ризик незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_9 на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні є достатньо вірогідними з огляду на те, що, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом, а оскільки на теперішній час свідки та потерпілі не допитані у судовому засіданні, обвинуваченому може бути відоме їх місце проживання або перебування, тому обвинувачений може вчинити дії направлені на незаконний вплив на свідків, потерпілих шляхом умовлянь або погроз з метою зміни ними своїх показів.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення, беручи до уваги, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні 2 дорожньо-транспортних пригодах упродовж року з подальшою втечею з місця ДТП.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, тяжкість покарання, ризик повторення протиправної поведінки.

Також, судом враховано і характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку і буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, встановлених судом ризиків, вважаю за необхідне застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення на нього обов`язків, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177-178,179,182,194,331,350,376КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосуванти до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;?

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 01 серпня 2025 року включно.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1