Справа № 134/874/25
Провадження № 1-кс/134/322/2025
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2025 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Відділення поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000162 від 01.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча СВ Відділення поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про арешт майна.

Вказала, що 31.05.2025 до відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від фельдшера швидкої медичної допомоги про те, що 31.05.2025 близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом Spartak sp110-c днз АВ4439JA по вулиці Молодіжна с. Крикливець Тульчинського району Вінницької області, виїжджаючи на перехрещувальну ділянку вулиці Центральна та вулиці Молодіжна не надав перевагу у русі автомобіля марки Mercedes-Benz днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів та ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 01.06.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 1286 КК України.

29.05.2025 під час огляду місця події, а саме відрізку вулиці Центральна с. Крикливець Тульчинського району Вінницької області було вилучено автомобіль марки Mercedes-Benz 108D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та мотоцикл Spartak sp110-c реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України вилучені під час огляду речі є тимчасово вилученим майном, і згідно ст. 167 КПК України є достатні підстави вважати, що вказані речі використані як знаряддя вчинення злочину.

Необхідність арешту на вилучене вище майно, обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вказане майно є речовими доказом у кримінальному провадженні, та воно може бути реалізоване, знищене, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, кожного предмета, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно них, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше збереження речових доказів.

В судове засідання слідча не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_3 заперечив проти накладення арешту, вказав, що є фізичною-особою підприємцем, автомобіль потрібен йому для здійснення господарської дільності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Вислухавши думку власника майна та дослідивши і оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане старшою слідчою СВ Відділення поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчою СВ Відділення поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід частково задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені транспотрні засоби, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речових доказів, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшої слідчої СВ Відділення поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz 108D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з позбавленням власника майна та третіх осіб права на відчуження, розпорядження вище вказаним майном та передати його на зберігання ОСОБА_3 .

Накласти арешт на майно, а саме мотоцикл марки Spartak sp110-c реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 з позбавленням власника майна та третіх осіб права на відчуження, розпорядження вище вказаним майном та передати на зберігання на арешт майданчик ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя