Справа № 175/3170/25
Провадження № 1-кп/175/422/25
22 квітня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.
Прокурор просить призначити судовий розгляд у кримінальному провадженню у за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважаючи, що дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України.
Заперечень від учасників судового розгляду проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не надійшло.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти продовження дії запобіжного заходу, однак просив визначити нічний домашній арешт, покликаючись на необхідність пошуку роботи.
Захисник обвинуваченого, висловив позицію, узгоджену зі своїм підзахисним.
Вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов такого висновку.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, а саме, може переховуватися від суду, оскільки розуміє тяжкість інкримінованих йому злочинів та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від суду, а тому вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним.
Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим в інкримінованому злочині, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.
До того ж, сам по собі факт бажання обвинуваченого докласти зусиль до пошуку роботи під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може бути самостійною підставою для зміни умов обраного щодо нього запобіжного заходу.
Умови домашнього арешту, як одного із видів запобіжних заходів, визначених ст.176 КПК України, визначається з урахуванням різних критеріїв, закріплених ст.178 КПК України.
Відповідно, зміна умов запобіжного заходу, або зміна обсягу обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України, впливає на рівень таких гарантій і має бути пропорційним обставинам кримінального провадження, встановленим ризикам кримінального провадження, обов`язкам обвинуваченого і стадії кримінального провадження.
За встановлених розглядом клопотання прокурора обставин, доцільність та можливість заміни способу виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом зміни періоду доби в яку обвинувачений має перебувати за місцем проживання на цьому етапі розгляду кримінального провадження не вбачається.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім того, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду провадження, відповідно до обвинувального акту, оскільки останній відповідає вимогам КПК України.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження не встановлено.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.
За таких обставин, керуючись ст. 176 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 314-315, 376, 392 КПК України, суд,-
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, на 21 травня 2025 року о 14:30 годині в приміщенні в приміщенні суду.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання - будинок АДРЕСА_2 строком на 2 (два) місяці, тобто до 22 червня 2025 включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: будинок АДРЕСА_2 , без дозволу суду або прокурора;
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
Строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому до 22 червня 2025 року включно.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1