Справа № 206/5091/23
Провадження № 1-кс/206/1053/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого-заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_4 , що погоджено з прокурором Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження № 0000752 від 25.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.260 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року слідчий-заступник начальник відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Судом встановлено, що у травні 2014 року ОСОБА_6 добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, діючого на частині території Луганської області, в тому числі м. Лисичанськ Луганської області, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності не передбаченого законом збройного формування, був зарахований до його складу, став приймати активну участь в його іяльності, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього на території міста Лисичанськ.

Так, в період часу з травня по червень 2014 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , діючи в складі не передбаченого законом збройного формування, керуючись прямим умислом, виконував функції по охороні блок поста, розташованого на візді до м. Лисичанськ Луганської області по вул. Артемівській (Бахмутська), за напрямком з міста Бахмут Донецької області та охороні громадського порядку від імені непередбаченого законом збройного формування під час окупації міста.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

23.02.2017 органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Прийнятими заходами встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 не представилося можливим, оскільки він переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим 09.03.2017 на підставі ст. 281 КПК Українийого оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомленя.

Згідно з ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

11.07.2025, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 139 (8064) від 11.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повідомлення підозру та повістку про виклик ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Лисичанської окружної прокуратури Луганської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, 35, каб. 40. на 10.00 год 15.07.2025, о 10.00 год 16.07.2025 та о 10:00 год. 17.07.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, допиту як підозрюваного, проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

У жодний із призначений час ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до прокурора не повідомив.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_7 , на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, має змогу продовжувати здійснювати незаконне перевезення осіб через закриті пункти пропуску Луганської області та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Разом з цим, відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно вимог діючого законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), 78, м. Дніпро.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК України, передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до якого належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду та органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд враховує фактичні обставини даного кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, переховується від органу досудового розслідування та суду, оголошений у розшук.

Враховуючи доведеність, заявлених прокурором, ризиків, наявність оголошення підозрюваного ОСОБА_6 , у розшук, суд приходить до висновку, що потреба в обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданою та необхідною.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати підозрюваному ОСОБА_6 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

Відтак, суд при постановленні даної ухвали не визначає підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 372, 376, 575 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого-заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_4 , що погоджено з прокурором Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження № 0000752 від 25.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під варто.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання ОСОБА_6 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Організацію виконання даної ухвали доручити процесуальному прокурору ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1