Справа №463/2322/25
Провадження №1-кс/463/4564/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

15 травня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Малнів Мостиського району Львівської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за обставин викладених у письмовому повідомлення про підозру, яке долучено до матеріалів справи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 22.03.2025 року закінчується 18.05.2025 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, перебуваючи на волі, останній може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень). Може впливати на потерпілих, іних підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину. Є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то прокурор покликався на положення п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, про що подав відповідні письмові заперечення, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи. Зазначив, що пред`явлена підозра є необгрунтованою, а в діях підозрюваного відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зважаючи на міцні соціальні зв`язки підозрюваного та стан здоров`я, на підтвердження чого долучив відповідні медичні документи, просив застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.03.2025 о 16.37 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малнів Мостиського району Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.03.2025 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

21.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави на строк 60 діб. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 22.03.2025 року закінчується 18.05.2025 року.

Вирішуючи заявлене слідчим за погодженням з прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-Заявою ОСОБА_8 від 21.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.03.2025;

-Протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 22.01.2025;

-Протоколом огляду та добровільної видачі наркотичних засобів від 22.01.2025;

-Висновком експерта №СЕ-19/114-25/2144-НЗПРАП від 27.01.2025;

-Протоколом за результатами контролю за вчинення злочину від 23.01.2025;

-Протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_9 від 23.01.2025;

-Протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_10 від 23.01.2025;

-Протоколом за результатами проведення проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_9 від 07.02.2025;

-Протоколом за результатами проведення проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_9 від 18.02.2025;

-Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_9 від 15.04.2025;

-Протокол про результати контролю за чиненням злочину від 21.03.2025;

-Протколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) діх зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.03.2025;

-Протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_5 від 03.04.2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_9 від 20.03.2025;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 17.04.2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_5 від 20.03.2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_10 від 20.03.2025;

-Протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 20.03.2025;

-Протоколом огляду місця події від 20.03.2025;

-Протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_9 від 20.03.2025;

-Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів від 21.03.2025;

-Речовими доказами: вилученими грошовими коштами та імітаційними засобами, мобільними телефонами, наркотичними засобами;

-матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, які перебувають на стадії розтаємнення;

-іншими матеріалами кримінального провадження № 0000213.

Оцінюючи наведені в клопотанні та перелічені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.05.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 20.09.2025 включно.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років позбавлення волі, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти суспільних відносин у СФЕРІ ОБІГУ НАРКОТИЧНИХ ЗАСОБІВ, ПСИХОТРОПНИХ РЕЧОВИН, ЇХ АНАЛОГІВ АБО ПРЕКУРСОРІВ. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить 60 діб починаючи з 15 травня 2025 року до 13 липня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1