Єдиний унікальний номер 317/3560/25
Провадження № 1-в/317/144/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

захисника засудженого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника органу виконання покарань ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заяву, просив її задовольнити та зарахувати йому попереднє ув`язнення із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_4 , також підтримав заяву, просив задовольнити.

Представник органу виконання покарань ОСОБА_6 поклався у вирішенні даного питання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні заяви засудженого.

Вислухавши пояснення засудженого, думку захисника, представника органу виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас, частиною 3 ст. 4 цього закону передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Винятки з правила, передбаченого ч. 2 ст. 4 КК України, передбачені в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

21.06.2017 набрав чинності Закон України від 18.05.2017 № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, яка передбачає зарахування попереднього ув`язнення судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Великою Палатою Верховного суду у постанові від 29.08.2018 по справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

У такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

ОСОБА_3 був засуджений вироком Калінінського районного суду м. Уфи Республіки Башкортостан від 26.06.2018 за ч. 1 ст. 105 КК РФ до 9 років позбавлення волі.

Апеляційною ухвалою Верховного Суду Республіки Башкортостан від 10.09.2018 вирок Калінінського районного суду від 26.06.2018 змінено, призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2020 вирок Російської Федерації приведено у відповідність із законодавством України, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вважається засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислюється з моменту його затримання з 26.06.2018. Йому зараховано в строк відбуття покарання період з 29.12.2017 по 25.06.2018. Згідно протоколу затримання ОСОБА_3 було затримано 29.12.2017.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, було вчинено ОСОБА_3 26.12.2017.

Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII втратив чинність 21.06.2017.

Злочин ОСОБА_3 було вчинено та заходи попереднього ув`язнення були застосовані до ОСОБА_3 після 21.06.2017, тобто після втрати чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII.

З урахуванням встановлених обставин, підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1