У Х В А Л А Справа № 932/3519/25

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1356/25

11 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі

володільця майна ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання дізнавача по кримінальному провадженню № 0000135 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у якому він прохає накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від замку запалення.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. СД ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.04.2025 року, яке відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2025 року працівниками УПП у Дніпропетровській області було зупинено автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В ході огляду транспортного засобу було виявлено ознаки підробки VIN-коду.

З метою збереження речових доказів дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Володілець майна у судовому засіданні прохав не позбавляти його права на користування транспортним засобом.

Представник володільця майна у судовому засіданні заперечував проти клопотання в частині накладення арешту, шляхом позбавлення права на користування транспортним засобом.

Вислухавши володільця майна та його представника, розглянувши клопотання та дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що сектором дізнання ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.04.2025 року, яке відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події, 09.04.2025 року слідчим СВ ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від замку запалення, у зв`язку з виявленням ознак підробки VIN-коду.

Згідно наданих до клопотання відомостей, власником транспортного засобу марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Постановою дізнавача СД ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2025 року, автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від замку запалення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000135.

З метою збереження речових доказів по справі, яким є автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , задля подальшого проведення з ним відповідних слідчих дій, для доведення чи спростування події злочину та вини особи, є доцільним накладення арешту у вигляді заборони на розпорядження та відчуження.

Клопотання дізнавача в інший частині задоволенню не підлягає, оскільки не було обгрунтованим належним чином.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000135 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», модель «21099» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , шляхом заборони на відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1