ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/810/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному 04 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду прокурором подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні прокурор просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2024 року, оскільки судовий розгляд відбувся без виклику сторін в спрощеному порядку, в судовому засіданні він присутній не був, а копія оскаржуваного вироку надійшла та зареєстрована в Слобідській окружній прокуратурі м.Харкова лише - 25 грудня 2024 року, вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, просить його поновити.

В судове засідання прокурор та обвинувачений не з`явилися, надали до суду, кожен окремо заяви з проханням апеляційний розгляд провести без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як убачається з матеріалів провадження оскаржений вирок суду був постановлений 29 жовтня 2024 року в спрощеному порядку, відповідно до вимог ст.382 КПК України без виклику сторін (а.с.19-22).

Відповідно до поданого клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало те, що районним судом копія вироку була направлена та отримана лише 25 грудня 2024 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга була подана лише 30 грудня 2024 року.

Однак, на думку колегії суддів такі підстави не свідчать про поважність пропущення строку, виходячи з наступного.

Так, посилання прокурора на те, що судом було направлено на адресу прокуратури вирок лише 25 грудня 2024 року, не є переконливим мотивом поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, враховуючи його обізнаність про надходження 24 жовтня 2024 року обвинувального акту щодо ОСОБА_7 до Червонозаводського районного суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, про що він зазначає в своїй апеляційній скарзі (а.с.1-16).

Таким чином, доводи апелянта про те, що у нього була відсутня можливість своєчасного подання апеляційної скарги на вирок суду з причин, що не залежали від нього, у зв`язку із несвоєчасним отриманням копії вироку, є безпідставними.

З огляду на час постановлення оскаржуваного вироку, про якій прокурор був обізнаний з огляду на його процесуальний статус та повноваження, то він мав достатньо часу подати апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга прокурором була подана лише 30 грудня 2024 року, тобто більш ніж через 2 місяці після постановлення вироку, а тому враховуючи обізнаність прокурора, підстави на які він посилається не свідчать про поважність пропущення зазначеного процесуального строку.

Апеляційний суд також звертає увагу, що прокурор є фахівцем в галузі права, використання ним своїх процесуальних прав пов`язано безпосередньо з його професійною діяльністю, не потребує сторонніх знань чи правової допомоги, тому строк у більш ніж два тижні (до початку війни), на думку колегії суддів, є цілком достатнім для підготовки та направлення апеляційної скарги.

Таким чином, в клопотанні прокурора переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній, колегія суддів не вважає об`єктивно непереборними, такими, що унеможливлювали як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, з огляду на процесуальний статус апелянта і його повноваження, визначені державою, скористатися йому правом на оскарження даного судового рішення, вагомих правових підстав для поновлення такого строку колегія суддів не вбачає. Апелянт мав всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку вчасно.

Відповідно до ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до вимог ст.ст.537-539 КПК України, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, можливо вирішити під час виконання вироків.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4