Справа № 296/4929/25
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000326 від 17 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщин, Житомирського району, громадянин України, неодруженого, з середньою освітою, безробітного, на утримані малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся слідчий з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.04.2025 о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , перебував на території Смолянського військового кладовища, розташованого по вул. Селецькій, 9 у м. Житомирі, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання.

У цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на наругу над предметами, що знаходяться на могилі ОСОБА_8 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, визнаної Верховною Радою України агресором, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву повагидо пам?яті покійних, підійшов до місця захоронення ОСОБА_8 , який перебував на посаді командира 1-го відділення 2-го взводу спеціального призначення 3- роти спеціального призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_1 батальйону спеціального призначення військово частини НОМЕР_2 Національно гвардії України, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, своїми руками, із застосуванням фізичної сили, умисно пошкодив цілісність прикріпленого до могили прозорого пластикового кубу, звідки взяв шеврон «череп червоного кольору із зображенням тризубу у верхній частині», чохол для окулярів з написом «Swisseye» з пластиковою частиною окулярів, чим спричинив рідним і близьким померлого моральної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі померлого, після чого з місця вчинення злочину зник, а предметами, якими незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив рідним і близьким померлого моральної шкоди.

Так, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється в умисному вчиненні наруги над предметами, що знаходяться на могилі особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, визнаної Верховною Радою України агресором, з корисливих мотивів тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

17.04.2025 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за № 0000326 та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 297 КК України.

18.04.2025 постановою слідчого змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 297 КК України на ч. 3 ст. 297 КК України.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 є молодою людино, яка лише починає свій життєвий шлях, він звертався до ТЦК для вступу на службу, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Так, з матеріалів клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 від 16.04.2025;

- протоколом огляду місця події від 16.04.2025;

- протоколами огляду місця події від 17.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.04.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18.04.2025.;

- протоколом впізнання предмету за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_9 від 18.04.2025;

- протоколом огляду предмету за участі потерпілої ОСОБА_9 від 18.04.2025;

- протоколом огляду предмету (відео) від 18.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.04.2025;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 18.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.04.2025.

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 183 КПК вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка з урахуванням встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених 1 ст. 177 КПК України є необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладаються слідчим суддею на підозрюваного у разі внесення застави, з метою запобігання наявним ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 206, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 05 липня 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду, за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, а у разі працевлаштування також місця роботи;

- утримуватись від спілкування з свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий;

- здати зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 05 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1