Справа №760/1111/25 1-кс/760/1629/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 17.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частини 1 статті 263, частини 5 статті 27 та частини 2 статті 258 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Демидів Вишгородського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше судимого, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погодженого з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 17.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 258, частиною 1 статті 263, частиною 5 статті 27 та частиною 2 статті 258 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001174 від 17.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частини 1 статті 263, частини 5 статті 27 та частини 2 статті 258 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 12.11.2024 р. громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою вчинення терористичного акту. Так, в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення терористичного акту, а саме вибуху який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення. З метою реалізації даного умислу невстановленими особами спільно з ОСОБА_5 розроблено план, згідно за допомогою Інтернет-мережі, використовуючи установчі дані третьої особи, необхідно було здійснити бронювання квартири у м. Києві, після чого обладнати дану квартиру засобами відеоспостереження для фіксації обставин вчинення злочину, а також обладнати вибуховим пристроєм, що мав здетонувати при вході осіб до квартири. Згідно даного задуму, відеокамери мали здійснювати он-лайн трансляцію обставин вчинення вибуху на інший дистанційно підключений за допомогою Інтернет-мережі та засобів мобільного зв`язку пристрій.

Так, 12.11.2024 р. приблизно о 16 год. 10 хв. перебуваючи у м. Києві, діючи на реалізацію вказаного злочинного плану, ОСОБА_5 приїхав до магазину «Моя техніка», за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 43-Г, де придбав дві SD-карти пам`яті «Kingston» 128 Gb та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9CNFC IMEI НОМЕР_1 ». Карти пам`яті було заплановано помістити до відеокамер для збереження відеозапису обставин злочину, а мобільний телефон для зв`язку.

13.11.2024 р. приблизно об 11 год. до 24 хв., продовжуючи реалізацію вказаного злочинного задуму, ОСОБА_5 приїхав до радіо-ринку «Караваєві дачі» за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 4, де у павільйоні № НОМЕР_2 замовив в продавця ОСОБА_8 дві відеокамери марки «Imou Cruiser (IPC-S21FTP-EU) 1080P 4G P&T 2МП (3.6мм)», з можливістю дистанційної передачі відеозапису засобами мобільного зв`язку та Інтернет-мережі. Враховуючи, що в магазині була наявна лише одна така відеокамера продавець вирушив до складу в район Солом`янської площі, щоб забрати другу відповідну відеокамеру. Орієнтовно об 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 зателефонував продавцю ОСОБА_8 за номером телефону № НОМЕР_3 зі свого номеру НОМЕР_4 та запитав чи можна вже отримати його замовлення. В свою чергу ОСОБА_8 , який на той момент вже привіз замовлення, повернувся до свого робочого місця та продав ОСОБА_5 дві замовлені ним відеокамери марки «Imou Cruiser (IPC-S21FTP-EU) 1080P 4G P&T 2МП (3.6мм)».

В подальшому, 13.11.2024 приблизно об 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного задуму, прослідував до магазину «Brain», розташованому за адресою: м. Київ. просп. Берестейський, 67, в якому придбав пристрій безперебійного живлення марки «TECNOWARE ERA PLUS 1200 SCHUKO 840W», серійний номер 29 - для живлення вищевказаних відеокамер, який замовив заздалегідь у вказаному магазині (замовлення № 42-22260933, номер клієнта НОМЕР_4 ).

Продовжуючи реалізацію злочинного задуму, 15.11.2024 невстановлені досудовим розслідуванням особи, з яким вступ у злочинну змову ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, використовуючи невстановлений технічний пристрій з можливістю входу до Інтернет-мережі, а також установчі дані третьої особи - громадянина Молдови ОСОБА_9 , здійснили вхід на інтернет-сайт «Airbnb.com», де шляхом пошуку виявили оголошення щодо здачі в оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Здійснивши миттєве бронювання вказаної квартири через зазначений Інтернет-сайт для проживання на період часу з 15.11.2024 по 19.11.2024 невстановлені особи написали власнику даного оголошення, а саме ОСОБА_10 повідомлення у месенджері даного ж сайту, згідно якого орендар на ім`я « ОСОБА_11 » привітався та попередив про факт свого заселення до вказаної квартири.

Надалі, 16.11.2024 р. об 04 год. 45 хв. невстановлені особи, діючи під ім`ям третьої особи « ОСОБА_11 » на інтернет-сайті «Airbnb.com» знов написали ОСОБА_10 що орендар вже заселився до орендованої квартири.

Про факт оренди вищевказаної квартири невстановлені особи у невстановлений спосіб цього ж дня повідомили ОСОБА_5 . В свою чергу останній, взявши з собою заздалегідь придбані відеокамери, флеш-накопичувачі, пристрій безперебійного живлення, а також придбані за невстановлених обставин дві сім-картки мобільного оператора «Київстар» та гранату «Ф-1», прибув до вказаної квартири.

В подальшому, того ж дня, перебуваючи у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , останній, використовуючи засоби конспірації у вигляді гумових рукавичок, бахіл та балаклави, з метою уникнення можливості залишення слідів вчинення злочину, помістив сім-картки мобільного оператора «Київстар» до придбаних відеокамер. Також він помістив до відеокамер флеш-накопичувачі марки «Kingston». В подальшому він приєднав за допомогою кабелів зазначені відеокамери до придбаного ним безперебійного блоку живлення та перевірив їх працездатність, а саме можливість запису відео та транслювання його до іншого невідомого під`єднаного дистанційно пристрою. Пересвідчившись у працездатності відеокамер, він розмістив одну з них у квітковому горшику, розташованому напроти входу до квартири, біля дивану у вітальні, а іншу встановив у спальній кімнаті. Надалі, ОСОБА_5 вкрутив саморіз в нижню частину стіни в коридорі ліворуч при вході в квартиру, на який намотав дріт, який протягнув перпендикулярно входу в коридор, а також до стіни ліворуч від входу. У вказаному місці, ОСОБА_5 розташував гранату «Ф-1», до кільця якої прив`язав вказаний дріт. Таким чином, останній виготовив саморобний вибуховий пристрій у формі так званої «розтяжки», який мав здетонувати при фізичному впливі ноги особи на дріт, шляхом висмикування з гранати «Ф-1» кільця та відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», тобто принципу детонування вказаної гранати.

Так, обладнавши вхід в квартиру вибуховим пристроєм, для реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_5 повідомив про це у невстановлений спосіб осіб, з якими вступив у злочинну змову. Вказані невстановлені особи, будучи повідомленими ОСОБА_5 про факт обладнання ним вищевказаної квартири вибуховим пристроєм, залучили до виконання вказаного злочину невстановлену досудовим розслідуванням особу жіночої статі, яка мала зателефонувати до поліції та шляхом заздалегідь неправдивого повідомлення про злочин у формі домашнього насильства, викликати представників Національної поліції.

Так, 17.11.2024 приблизно об 10 год. 25 хв., діючи на виконання вказаного злочинного плану, використовуючи невстановлений мобільний телефон із сім-карткою НОМЕР_5 , невстановлена особа жіночої статі зателефонувала до чергової частини Печерського УП ГУНП у м. Києві, під час чого повідомила про факт її побиття невстановленою особою чоловічої статі, зазначивши, що сама переховується від нього у ванній кімнаті. З метою попередження факту домашнього насильства за вказаною адресою було надіслано наряд поліції у складі двох співробітників Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Прибувши 17.11.2024 об 10 год. 38 хв. за адресою: м. Київ, Печерський узвіз, 6, співробітники поліції зайшли в під`їзд та піднялись на другий поверх, де праворуч розташована квартира АДРЕСА_3 . Зателефонувавши за вищевказаним номером телефону НОМЕР_5 співробітники поліції повідомили про своє прибуття вказаній жінці, яка в ході розмови прохала про допомогу та мала всі ознаки потерпілої, що було чутно з її голосу - плач та нервозність. Також остання повідомила, що двері в квартиру відчинені та співробітники поліції можуть зайти до квартири. Відчинивши двері квартири АДРЕСА_3 та увійшовши до коридору даної квартири, ОСОБА_12 , який слідував першим, зачепив протягнутий перпендикулярно входу дріт, що вів до гранати, за наслідком чого дріт потягнув за прив`язане до нього кільце гранати, яке від`єдналось та спричинило відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», що призвело до початку детонування гранати. В свою чергу граната, після від`єднання від неї важіля запалу «УЗРГМ», від`єдналась з місця кріплення та перекотилась на середину коридору. Побачивши під ногами гранату ОСОБА_12 вигукнув «ГРАНАТА», після чого він та ОСОБА_13 невідкладно покинули приміщення квартири, за наслідком чого пролунав вибух.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

19.11.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 258 КК України.

20.11.2024 р. Солом`янським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчим постановлено питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконного впливу свідків, інших співучасників інкримінованого злочину, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний визнає провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 258 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 258 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк семи до дванадцяти років позбавлення волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлена особа за вказівкою якої діяли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , якій останні можуть повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, його вік, обставини вчинених ним кримінального правопорушення проти громадської безпеки, оскільки дане правопорушення вчинене в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 258 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовженим в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді - тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком до 19 лютого 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1