Провадження № 1-кп/761/2592/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 120 241 001 000 039 99 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані малолітніх дітей, фізична особа підприємець, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

У Шевченківському районному суді м. Києва перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

До суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме: автомобіль «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий та його представник підтримали доводи свого клопотання, яке просили задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілого.

Захисник та обвинувачений заперечували, уважаючи відсутніми підстави для накладення арешту на майно обвинуваченого.

Заслухавши учасників, дослідивши клопотання та наявні у розпорядження суду мат6еріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В рамках даного кримінального провадження представником потерпілого було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 306 356 грн. та моральної шкоди у розмірі 250 000 грн.

Аналізуючи наведене, вважаю, що наведені представником потерпілого доводи клопотанні підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно і вказаний розмір цивільного позову є достатнім чином обґрунтованим з огляду на обставини які зазначенні у клопотанні, щодо якого здійснюється судовий розгляд кримінального правопорушення, а також вказана сума відповідає вартості майна, на яке цивільний позивач просить накласти арешт.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно обвинуваченого, згідно переліку зазначеного у клопотанні, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника потерпілого - задовольнити.

Накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: автомобіль «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , встановивши заборону відчужувати вказаний транспортний засіб.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: