Справа № 203/3011/25
Провадження № 1-в/0203/99/2025
У Х В А Л А

26.06.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання відділу №37 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням у строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 16.05.2013 р. Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 р. штраф замінений на 60 годин громадських робіт, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення ухвала Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 отримана органом пробації 24.01.2014 та прийнята до виконання.

Засуджена ОСОБА_5 за викликами на 31.01.2014 та 11.02.2014 до сектору № 37 не з`явилася, на зв`язок не вийшла. Причини неявки невідомі.

З метою встановлення причини не явки засудженої за викликами до уповноваженого органу з питань пробації 13.02.2014 спільно з співробітниками відділу поліції ОСОБА_5 перевірена за адресою зазначеною у вироку суду: АДРЕСА_1 . Під час перевірки встановлено, що за цією адресою будинок зруйнований. Мешканці вулиці ОСОБА_5 ніколи не бачили, повідомили адресу проживання її сестри. Під час бесіди з сестрою засудженої встановлено, що з ОСОБА_5 стосунків не підтримує більше 3 років, інші рідні відсутні. Інформацією про її місце проживання/перебування не володіє.

Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 були розпочаті заходи з виявлення засудженої особи, місцезнаходження якої не відомо. Вжитими заходами місцезнаходження не встановлено.

28.03.2014 до Селидівського міського відділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Селидівський MB) направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_5

28.03.2014 до Селидівської міжрайонної прокуратури Донецької області стосовно ОСОБА_5 надіслано матеріали для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України. 31.07.2014 отримано відмову про внесення даного матеріалу до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення за ст. 389 ч. 2 КК України.

02.04.2014 Селидівським МВ заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» (далі ОРС «Розшук») № 46-13 у відношенні ОСОБА_5

26.09.2014 з Селидівського МВ надійшло повідомлення про припинення розшуку стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із встановленням її місця перебування.

26.09.2014 сектором № 37 організовано проведення першочергових розшукових заходів, за результатами яких встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалося.

03.10.2014 р. Селидівського МВ направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

03.10.2014 до Селидівської міжрайонної прокуратури Донецької області стосовно ОСОБА_5 надіслано матеріали для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України. 26.12.2014 отримано відмову про внесення даного матеріалу до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення за ст. 389 ч. 2 КК України.

14.10.2014 Селидівським МВ було заведено ОРС «Розшук» № 46-226 стосовно ОСОБА_5

24.05.2018 до Селидівського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Селидівський ВП) стосовно ОСОБА_5 надіслано матеріали для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України. 21.06.2018 отримано відмову про внесення даного матеріалу до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення за ст. 389 ч. 2 КК України.

Виходячи з чинного законодавства строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання. Тривалість строків давності виконання обвинувального вироку залежить від виду покарання, яке було призначене засудженому й від строку такого покарання та тяжкості вчиненого особою злочину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Під час виконання рішення суду стосовно ОСОБА_5 сектором № 37 01.04.2025 р. до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі Покровський РУП) направлено подання для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України. Згідно повідомлення Покровського РУП від 28.04.2025 р. у діяннях ОСОБА_5 відсутні ознаки кримінального правопорушення.

В ч. 4 ст. 80 КК України зазначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності. Подальше виконання вироку недоцільне, оскільки після спливу вказаного строку його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу.

Тобто, підстава цього виду звільнення складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; невчинення нею нового нетяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (за вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.05.2013 - до штрафу в розмірі 850 гривень), та що з дня набрання чинності ухвали Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014, строк давності виконання вказаного рішення сплинув 21.01.2016 року.

Згідно повідомлення Покровського РУП факту ухилення засудженої ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно повідомлення управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.05.2025 р. засуджена ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень не скоїла.

Згідно повідомлення Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.05.2025 р. відсутні актові записи про смерть.

Тому орган пробації посилаючись на ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, просили звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону.

Представник філії ДУ «Центр пробації» в судовому засіданні просила подання задовольнити.

Прокурор в суді зазначив що подання підлягає задоволенню.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Ворошиловському районному суду м. Донецька, здійснюється Селидівським міським судом Донецької області.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася, рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, поновлюються. Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання. В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності. Отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

ОСОБА_5 засуджена до штрафу у розмірі 850 гривень, ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 р. штраф замінений на 60 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

Таким чином, враховуючи, що строк виконання вироку сплив, до суду не надано відповідних судових рішень про направлення засудженого для відбування призначеного покарання або про його судимість, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання відділу №37 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 року у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, зміненого ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 на покарання у вигляді 60 годин громадських робіт, - звільнити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1