Справа №345/6846/24
Провадження № 1-кс/345/588/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ТОВ "Калуштеплоенерго" - адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02.07.2025 року про закриття кримінального провадження №00000220 від 26.10.2024 року, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ "Калуштеплоенерго" звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000220.

Скаргу мотивує тим, що 01.04.2014 року Калуська районна рада уклала з ТОВ «Калуштеплоенерго» договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна. Відповідно доданого договору Калуська районна рада передала ТОВ «Калуштеплоенерго» в строкове платне користування індивідуально визначене майно частину приміщення котельні, площею 60 кв.м., розміщене за адресою м. Калуш, вул. Медична, 6. П.9.1 договору сторони обумовили, що строк договору становить 35 місяців, а саме з 01.04.2014 року по 01.03.2017 року. Впродовж березня 2017 року з боку наймодавця заперечень щодо поновлення договору на новий строк не надходило. Тому, з урахуванням положень п.9.6 договору, договір було поновлено на строк до 01.02.2020 року. У зв`язку із відсутністю заперечень з боку власника майна договір поновлювався ще двічі: до 01.01.2023 року і до 01.12.2025 року.

До січня 2024 року (включно), використовуючи технологічне обладнання, встановлене в орендованому приміщенні, ТОВ «Калуштеплоенерго» здійснювало теплопостачання КНП «Калуська ЦРЛ». 11.10.2024 року КНП «Калуська ЦРЛ» направило ТОВ «Калуштеплоенерго» листа про те, що договір оренди, на їхню думку, недійсний. В той же день 11.10.2024 року за вказівкою посадових осіб КНП «Калуська ЦРЛ» невідомими особами було встановлено нові замки на вхідних дверях до орендованого приміщення, здійснено несанкціоноване втручання в мережі товариства, перекрито водопостачання до обладнання товариства та унеможливлено доступ працівників товариства до власного обладнання. У зв`язку із тим, що перелічені протиправні дії містять ознаки злочину, директор товариства 14.10.2024 року звернувся до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на бездіяльність органу досудового розслідування 21.10.2024 року директор ТОВ «Калуштеплоенерго» звернувся зі скаргою до слідчого судді. 22.10.2024 року слідчий суддя зобов`язав орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 26.10.2024 року органом досудового розслідування внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, за №0000220.

02.07.2025 дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» складу кримінального правопорушення. Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена дізнавачем без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму слідчих дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення.

В оскаржуваній постанові дізнавач з посиланням на покази свідків, а саме генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_5 , заступника генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_6 , заступника начальника управління Комунальної власності Калуської міської ради ОСОБА_7 , заступника голови Калуської районної ради ОСОБА_8 , начальника управління комунальної власності Калуської міської ради ОСОБА_9 вказав, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено очевидних та достатніх підстав, які б вказували, що ТОВ «Калуштеплоенерго» було спричинено майнову шкоду, оскільки ТОВ «Калуштеплоенерго» на надало достатніх даних, які б вказували на те, що йому спричинено майнову шкоду, яку саме та в чому вона виразилася, а тому в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Скаржник зазначає, що, зважаючи на відсутність доступу до орендованого приміщення (приміщення котельні за адресою м.Калуш, вул.Медична,6), в якому знаходиться майно товариства, ТОВ «Калуштеплоенерго» не має можливості самостійно визначити розмір майнової шкоди, у зв`язку із чим зверталося до органу дізнання про призначення будівельно-технічної і товарознавчої експертизи. Водночас дізнавач залишив дане клопотання без розгляду. При цьому факт нанесення товариству майнової шкоди є очевидним з огляду на обмеження доступу працівників товариства до власного майна, а також вчинення протиправних дій сторонніми особами щодо від`єднання технологічного обладнання котельні від мережі теплопостачання КНП «Калуська ЦРЛ».

Отримання ТОВ «Калуштеплоенерго» реальних збитків та упущеної вигоди підтверджується доказами, які були приєднані до матеріалів кримінального провадження: висновком №039/11-24 експертного будівельно-технічного дослідження від 27.11.2024 року; балансовою довідкою ТОВ «Калуштеплоенерго» №17 від 19.01.2024 року; протокольним рішенням уповноваженої особи від 29.11.2024 року; договором на теплопостачання від 29.11.2024 року між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Євлогія Захід»; договором №39 від 24.01.2022 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго»; договором №66 від 27.01.2023 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго»; договором №7 від 29.12.2023 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго». Водночас в оскаржуваній постанові дізнавач не дав оцінку переліченим доказам.

Окрім того, скаржник зауважує, що дізнавачем залишено поза увагою те, що з 08.05.2025 року на розгляді Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа №909/504/25 за позовом Калуської міської ради до ТОВ «Калуштеплоенерго», в якому позивач просить суд зобов`язати ТОВ «Калуштеплоенерго» звільнити нежитлове приміщення за адресою вул.Медична,6 в м.Калуш т повернути його калуській міській раді. За результатами розгляду даної справи буде встановлено правомірність чи протиправність перебування спірного приміщення у користуванні ТОВ «Калуштеплоенерго», що є істотною обставиною, яка може вплинути на рішення у кримінальному провадженні. Отже, всуперечем вимогам КПК України і практики ЄСПЛ орган дізнання обмежився висновком про закриття кримінального провадження, при цьому не здійснивши всього обсягу слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Тому представник скаржника змушений звернутися до слідчого судді та просить сковувати постанову дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02.07.2025 року про закриття кримінального провадження

№00000220 від 26.10.2024 року.

Представник скаржника подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Дізнавач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Водночас у відповідності з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №00000220, приходжу до наступних висновків.

Частиною 2 статті 9 КПК України регламентовано, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст.24КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого (дізнавача), спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим (дізнавачем) доказів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Судом встановлено, що сектором дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №00000220 від 26.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, за фактом відключення за вказівкою посадових осіб КНП «Калуська ЦРЛ» обладнання ТОВ «Калуштеплоенерго» невідомими особами, шхядом здійсненя несанкціонованого втручання в мережі товариства (ТОВ «Калуштеплоенерго»), перекриття водопостачаня до обладнання та унеможливлення доступу працівників товариства до цього обладнання.

02.07.2025року дізнавачем сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000220 від 26.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна бути однозначною і не містити суперечностей.

Водночас текст оскаржуваної постанови від 02.07.2025 року про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вищевказаних вимог при закритті кримінального провадження дізнавачем в повному обсязі не було дотримано.

Так, відсутність в діях генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_5 складу кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, дізнавач мотивує тим, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено очевидних та достатніх підстав, які б вказували на те, що ТОВ «Калуштеплоенерго» було спричинено майнову шкоду, оскільки ТОВ «Калуштеплоенерго» не надано достатніх даних, які б вказували на те, що йому було спричинено майнову шкоду, яку саме та в чому вона виразилася.

Вказаний висновок зроблено дізнавачем на підставі аналізу показів свідків, а саме генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_5 , заступника генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_6 , заступника начальника управління Комунальної власності Калуської міської ради ОСОБА_7 , заступника голови Калуської районної ради ОСОБА_8 , начальника управління комунальної власності Калуської міської ради ОСОБА_9 , копій документів, які отримані з Калуської районної ради, відповідей на запити за підписом генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ».

Диспозицією статті 356 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Суспільна небезпечність кримінального правопорушення визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 356 КК України, характеризується сукупністю таких ознак:

1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій;

2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб;

3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам;

4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами, зокрема, усупереч волі власника вчиняє дії щодо його майна. Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична або юридична особа вважає їх неправомірними. Чи дійсно у винного було відповідне право, чи воно було уявним - значення не має.

Тільки якщо особа, щодо якої мали місце самовільні дії, не має претензій до особи, яка їх вчинила, склад самоправства відсутній.

При цьому самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю особи, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту настання наслідків значної шкоди. Самоуправство, яке не завдало значної шкоди інтересам зазначених осіб, тягне за собою відповідальність за ст. 186 КУпАП, як адміністративний проступок.

Суб`єктивна сторона самоуправства характеризується умисною виною. Відповідальність за ст. 356 КК України виключається, якщо особа сумлінно помиляється у питанні належності їй права, яке вона реалізує всупереч встановленому законодавством порядку.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Так, дізнавачем в оскаржуваній постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

А саме дізнавачем не було проаналізовано висновок експерта №039/11-24 від 27.11.2024 року, відповідного до якого за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження встановлено, що котельне обладнання (три твердопаливні котли та один паровий котел), що розміщене в приміщенні «газова котельня» за адресою Івано-Франківська область, Калуський район, м.Калуш, вул.Медична,6, на час проведення обстеження заходилося у від`єднаному стані від теплової мережі КНП «Калуська ЦРЛ»; роботи по проведенню від`єднання теплових мереж мають механічний характер.

Також дізнавач, закриваючи кримінальне провадження, не надала правову оцінку долученим до матеріалів провадження наступним документам: балансовій довідці ТОВ «Калуштеплоенерго» №17 від 19.01.2024 року; договору на теплопостачання від 29.11.2024 року між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Євлогія Захід»; договору №39 від 24.01.2022 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго»; договору №66 від 27.01.2023 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго»; договору №7 від 29.12.2023 року на теплопостачання між КНП «Калуська ЦРЛ» і ТОВ «Калуштеплоенерго».

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування дізнавачем не вчинено усіх необхідних дій на перевірку обставин, які були зазначені заявником у заяві про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, а оскаржувана постанова є формальною.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На думку слідчого судді, у постанові від 02.07.2025 року про закриття кримінального провадження не обґрунтовано всіх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, та які спростовують покликання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги ст.2 та ч.2 ст.9 КПК України висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження. А тому оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та підлягає скасуванню.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження належить з`ясувати обставини про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02.07.2025року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000220 від 26.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.356 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000220 від 26.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.356 КК України повернути до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11