Номер справи137/1179/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2025 с-ще Літин
У порушення вимог ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» матрос ОСОБА_3 , гранатометник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, 06 серпня 2025 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у місті Хмільник, Вінницької області, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, але без мети збуту, помітив поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини. Після цього, ОСОБА_3 , шляхом знахідки, придбав поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4279 г, який розпочав зберігати при собі, достовірно розуміючи, що всередині знаходиться психотропна речовина.
В подальшому, 06 серпня 2025 року, близько 10 години 40 хвилин, рухаючись на мотоциклі «Viper» державний номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі М-30 Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка 347 км в селі Літинські Хутори, Вінницькій області, Вінницького району, Літинської територіальної громади, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, був зупинений працівниками поліції, та на запитання останніх про наявність у нього при собі заборонених в обігу речовин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна заборонена речовина, яка міститься в його особистих речах. Надалі, в ході огляду місця події, ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції, із належної йому чорної сумки, полімерний згорток, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0, 4279 г.
Вказаними діями, ОСОБА_3 скоїв незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідною заявою обвинуваченого із захисником.
Судом встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.
А тому, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Зазначені в обвинувальному акті обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.
Таким чином суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву обвинуваченого, який підтверджує беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті доведена та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п.1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою у стані викликаному вживанням наркотичних засобів або інших одурманюючих засобів.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, вважається таким, що самовільно залишив розташування військової частини, суд вважає за можливе для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.
Зазначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 3565,60грн, відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 100, 124, 174, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-395 КПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3565,60грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Речові докази у кримінальному провадженні: поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною, яку поміщено до спеціального пакету Національної поліції України PSP 1502773, які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1