Справа № 489/1347/22
Провадження № 1-кс/489/1027/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 17.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні про скасування арешту з дев`яти карток від сім-карт, які поміщені до сейф-пакету INZ1040527; карт пам`яті «SanDisk» 16GB, «TOSHIBA» 12GB M2GB, оскільки ОСОБА_4 не вручалося повідомлення про підозру у вказаному провадженні.

Представник володільця майна до суду не з`явився, надіславши заяву про підтримання клопотання та проведення судового розгляду в його відсутність.

Прокурор до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином, заяви про відкладення судового розгляду не подавав.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а також ураховуючи скорочені строки розгляду справ вказаної категорії, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі заявника та прокурора.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши письмові матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.06.2022 у кримінальному провадженні №0000342 від 18.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, накладено арешт на майно, яке було вилучене 16.06.2022 під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 а саме: дев`ять карток від сім-карт, які поміщені до сейф-пакету INZ1040527; флеш карти: карта «SanDisk» 16GB, карта «TOSHIBA» M2GB, карта «Kingston» 32 GB, які поміщені до сейф-пакету INZ1040526, з метою їхнього збереження як речових доказів.

Постановою прокурора від 17.01.2024 з матеріалів досудового розслідування №0000342 від 18.03.2022 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування № 0000110 від 17.01.2024 за фактом крадіжки майна з домоволодіння по АДРЕСА_2 , серед яких речові докази у виді дев`яти карток від сім-карт, карти пам`яті «SanDisk» 16GB, «TOSHIBA» M2GB, «Kingston» 32 GB.

Постановою прокурора від 11.10.2024 підслідність кримінального провадження № 0000110 від 17.01.2024 визначено за СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 17.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, триває та органом досудового розслідування не прийняте остаточне рішення у ньому.

Вказане свідчить про те, що на час розгляду клопотання продовжують існувати обставини, які стали підставою для накладення арешту на вказане майно, а саме: необхідність його збереження в якості речових доказів.

За такого, у випадку продовження існування обставин, які стали підставою для арешту майна для його збереження як речового доказу, у слідчого судді відсутні встановлені законом підстави для зняття арешту з такого майна, оскільки у випадку зняття з нього арешту не будуть забезпечені визначені ч. 1 ст. 131 КПК України завдання заходів забезпечення кримінального провадження, які полягають у досягненні дієвості таких заходів.

При цьому, не можуть бути підставою для задоволення клопотання твердження представника володільця майна про те, що ОСОБА_4 не має процесуального статусу підозрюваного у даному провадженні, оскільки, згідно з положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене та органом досудового розслідування не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, майно, на яке накладений арешт, по теперішній час має значення речових доказів по даному кримінальному провадженню, тому необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 17.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1