Справа № 953/5039/25
н/п 1-кс/953/4182/25
"27" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
26.05.2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, направлене поштою 21.05.2025 про накладення арешту на автомобіль ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_4 , та користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Під час досудового розслідування встановлено, що 20.05.2025 близько 12 год. 52 хв. в районі буд. №173 по вул. Шевченка м. Харків стався наїзд автомобілем ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та доставлена до КНП «МКЛШНМД ІМ. ПРОФ. О. І. МЕЩАНІНОВА» ХМР.
20.05.2025 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 під час огляду місця події було оглянуто та вилучено.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.н.т. НОМЕР_3 .
Автомобіль ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження у вигляді деформацій кузова та внутрішній пошкоджень, у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучені в ході проведення вищевказаного огляду майно визнано речовими доказами у дійсному кримінальному провадженні.
Зазначені речі були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Вищеописані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просив накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна в судове засідання не прибув, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Строк для звернення до слідчого судді з даним клопотанням не є пропущеним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час огляду, вказане майно може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 20.05.2025 автомобіль ЗАЗ VIDA р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 та користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Визначити місцем зберігання майна майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1