УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СУ ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В рамках даного провадження в липні 2017 року слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, у тому числі на земельну ділянку, загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 21 червня 2017 року.

У свою чергу, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року дане клопотання про арешт майна задоволено частково, в тому числі накладено арешт на вищевказану земельну ділянку.

Як вказує адвокат у своєму клопотанні, даний арешт майна підлягає частковому скасуванню з таких підстав.

09 травня 2021 року помер ОСОБА_5 , у власності якого знаходилась земельна ділянка, загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області.

У свою чергу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем за законом на спадкове майно, в тому числі на вказану земельну ділянку.

З метою реалізації своїх прав на отримання спадкового майна у власність у січні 2024 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що на спадкове майно, в тому числі на вищевказану земельну ділянку, нотаріусом було виявлено наявність зареєстрованого обтяження.

26 липня 2017 року слідчим Обухівського ВП ГУНП в Київській області на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання речовим доказом вище перераховані земельні ділянки та подано до суду клопотання про накладення арешту на вказані земельні ділянки, а судом частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно, в тому числі і на вказану земельну ділянку, яка належала померлому ( ОСОБА_5 ).

Водночас, адвокат звертає увагу, що 29 грудня 2020 року старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001230 від 24.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_3 у своєму клопотанні просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, на земельну ділянку загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 21.06.2017 року.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, до суду не прибула. Разом з тим, до скерованого на адресу суду клопотання про скасування арешту майна долучила заяву, у якій просила суд розглядати таке клопотання без її участі.

Водночас, до початку судового засідання на електронну адресу суду адвокат ОСОБА_3 скерувала клопотання, в якому вказала, що попередньо арешт на вказану земельну ділянку було скасовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2025, однак судове рішення, як і скероване до суду клопотання про скасування арешту майна, що було предметом судового розгляду, містило неправильні відомості щодо ідентифікуючих ознак земельної ділянки. Відтак, виникла потреба у повторному зверненні із клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, адвокат просить задовольнити клопотання з огляду на той факт, що кримінальне провадження №0001230 від 24.07.2017 закрито слідчим, а сама постанова не містить вказівок щодо подальшої долі речового доказу - земельної ділянки загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 21.06.2017 року. У той же час, наразі спадкоємиця ОСОБА_4 не може вільно реалізувати своє право на вступ у спадщину, а відтак, з огляду на невирішеність питання щодо скасування арешту на таку земельну ділянку слідчим та відсутність у останнього повноважень в силу чинного КПК України на скасування такого арешту адвокат просить скасувати накладений арешт саме слідчу суддю.

Уповноважений слідчий у кримінальному провадженні №0001230 від 24.07.2017, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, до суду не прибув. Жодних клопотань чи заяв, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не надходило.

Ретельно дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_3 та долучені до нього матеріали, а також долучені у ході судового розгляду документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У той же час, згідно з ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, було накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 21 червня 2017 року.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що земельна ділянка загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, щодо речового доказу.

Водночас, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 29.12.2020 кримінальне провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, закрито.

Так, слідча суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 вказано, що якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

В цій же постанові Велика Палата вказувала, що частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

У той же час, ч. 9 ст. 100 КПК України визначено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 обставини, слідча суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у права ОСОБА_4 , зокрема в частині реалізації права на вступ у спадщину, оскільки адвокатом ОСОБА_3 доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідча суддя вважає доцільним частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 від 24.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, на земельну ділянку, загальною площею 3,5821 га з кадастровим номером :06:004:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 21 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1