УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштований, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

якому 21 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №№0000837, кваліфікованого за ч.2 ст.121 КК України. В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , 10.08.2025 близько 20 години 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе), знаходився у лісосмузі поблизу санаторію «Лісний», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березанівська буд. 63, разом з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті боргових зобов`язань ОСОБА_6 перед ОСОБА_4 між останніми виникла сварка, під час якої, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 з мотивів особистих неприязних стосунків. Так, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 чисельні удари руками зігнутими у кулак в область голови чим спричинив тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , після вчинення злочину з місця зник. У подальшому 11.08.2025 близько о 15:00 год. з місця події ОСОБА_6 був госпіталізований до обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова, де ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень, а саме внутрішньочерепної травми та набряку головного мозку, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1596 від 19.08.2025, помер. 21 серпня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України. За таких обставин, посилаючись на те, що необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно затриманого обумовлена існуванням ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та необхідністю виконання слідчих (процесуальних) дій по кримінальному провадженню, слідчий звернувся до суду із даним клопотання, яке просила задовольнити.

В судовому засіданні прокурор подане слідчим клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності заявлених ризиків, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

За змістом ст.ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000837, кваліфікованому за ч.2 ст.121 КК України, що розпочате за фактом надходження повідомлення про виявлення 11 серпня 2025 року у лісосмузі чоловіка з тілесними ушкодженнями, які спричинили смерть останнього 18 серпня 2025 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КП «ДОКЛ» ім. І.І. Мечникова.

21 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.08.2025, протоколом обшуку автомобіля марки «ВАЗ 21061» від 20.08.2025, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 20.08.2025, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. А з огляду на те, що підозрюваному після ознайомлення із матеріалами клопотання відомі анкетні дані та місце проживання свідків, обґрунтованим є твердження прокурора, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних свідків, зокрема з метою зміни змісту показань останніх, які вони будуть давати під час судового розгляду. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому, з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього, є тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість інкримінованого злочину та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, про які просив підозрюваний, є недоцільним.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ст.183 ч.4 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, але в межах строків досудового розслідування, тобто до 20 жовтня 2025 року включно, без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1