УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 760/2882/25

провадження № 51-3281 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій вона не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 4 ст. 424 КПК України закріплено, що ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року, якою ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб за результатами апеляційного розгляду залишено без зміни.

Враховуючи наведені вище положення кримінального процесуального закону, оскаржене судове рішення не може бути предметом перегляду Верховного Суду, а тому у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3