ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5060/21 Номер провадження 11-кп/814/1237/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001704 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 24 лютого 2025 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, зареєстрованому: АДРЕСА_1 , проживаючому: АДРЕСА_2 , судимому,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 209, ст. 257 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.04.2025 включно з утриманням під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» із визначенням застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 грн та обов`язків в разі внесення застави.

Відмовлено у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 про зменшення розміру застави.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 209, ст. 257 КК України у тому, що ОСОБА_9 у період з початку серпня 2020 року по 03.09.2020 створив та очолив озброєну банду до якої увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші не встановлені особи, з метою нападу на окремих осіб, брали участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі на засновника; TOB TASCOM ОСОБА_12 , що мав місце 02.09.2020 за адресою: АДРЕСА_3 .

02.09.2020 приблизно о 23.00 год. діючи у складі організованої групи - озброєної банди ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами із застосуванням пістолету-револьверу здійснили розбійний напад на засновника TOB TASCOM ОСОБА_12 , за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 77, у результаті чого ОСОБА_12 були спричиненні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості та спричинена матеріальна шкода в особливо великому розмірі на суму 34995317 гривень 50 копійок.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді справи у вчиненні обвинуваченими особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 50 розмірі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що визначений судом розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непомірно великим для нього.

Вважає, що суд не врахував наявність у нього місця проживання, наявність неповнолітнього сина, а також тривалість перебування під вартою.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001704 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187 ч.1 ст. 209, 257 КК України. В судовому засіданні 24 лютого 2025 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.04.2025 включно із визначенням застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 грн.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється, так як апелянт прохає зменшити визначений судом розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Суд, всупереч доводам обвинуваченого, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені організованою групою, у тому числі іншими особами, не встановленими органом досудового розслідування, та з використанням зброї, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Більше того, обвинувачений не заперечує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які визнані судом першої інстанції доведеними, а лише просить зменшити йому розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

На підставі ч.4 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, у вигляді від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом першої інстанції визначено ОСОБА_8 розмір застави в межах п.3 ч.5 ст. 182 КПК України та не в максимальному розмірі. При цьому, будь-яких переконливих доводів щодо необхідності зменшення розміру застави стороною захисту не наводиться. Не знаходить таких підстав і колегія суддів апеляційного суду.

Враховуючи вказане, обставини висунутого обвинувачення, роль обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суму завданих збитків, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру застави.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4