Справа № 182/2009/24
Провадження № 1-кп/0182/348/2025
В И Р О К

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29.08.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024 за № 0000143 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кушва Свердловської області, рф, громадянки України, без реєстрації проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою спеціальною освітою, вдова, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачена ОСОБА_3 04.05.2023 приблизно о 12:00 год. перебувала у себе вдома, у квартирі АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Цього ж дня, приблизно о 12:00 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника квартири, діючи умисно та протиправно, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи, підійшла до дверей квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та за допомогою ключів від замка до вищевказаної квартири, які знаходилися у неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру, чим порушила недоторканість житла особи, що захищається законом.

Крім цього ОСОБА_6 27.05.2023 приблизно oб 11:30 год. перебувала у себе вдома - в квартирі АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Цього ж дня, приблизно об 11:30 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника квартири, діючи умисно та протиправно, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи підійшла до дверей квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та за допомогою ключів від замків до вищевказаної квартири, які знаходилися у неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру, чим порушила недоторканість житла особи, що захищається законом.

Крім цього ОСОБА_6 20.12.2023 приблизно oб 11:30 год. перебувала у себе вдома - в квартирі АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Цього ж дня, приблизно об 11:30 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника квартири, діючи умисно та протиправно, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи, підійшла до дверей квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та за допомогою ключів від замків до вищевказаної квартири, які знаходилися в неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру, чим порушила недоторканість житла особи, що захищається законом.

Крім цього ОСОБА_6 13.01.2024 приблизно об 11:00 год. перебувала у себе вдома - в квартирі АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Цього ж дня, приблизно о 11:00 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника квартири, діючи умисно та протиправно, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи, підійшла до дверей квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та за допомогою ключів від замків до вищевказаної квартири, які знаходилися у неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру, чим порушила недоторканість житла особи, що захищається законом.

Крім цього ОСОБА_6 25.01.2024 приблизно о 10:30 год. перебувала у себе вдома - в квартирі АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Цього ж дня, приблизно о 10:30 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника квартири, діючи умисно та протиправно, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи, підійшла до дверей квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та за допомогою ключів від замків до вищевказаної квартири, які знаходилися у неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру, чим порушила недоторканість житла особи, що захищається законом.

Крім цього, ОСОБА_6 17.01.2024 приблизно о 10:00 год., знаходячись у себе вдома, у квартирі АДРЕСА_2 , згадала, що має ключі від квартири потерпілого ОСОБА_5 , розташованої за адресою: АДРЕСА_5 та, достовірно знаючи, що потерпілий там не проживає, у неї виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до вищевказаної квартири, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_6 підійшла до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 та, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключа від замка до вищевказаної квартири, який знаходився в неї всупереч волі власника квартири - потерпілого ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері до квартирі АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою та незаконно проникла у вищевказану квартиру.

Далі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала з вищевказаної квартири телевізор «BRAVIS» LED-24G5000+T2 LCD24, чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/9263-ТВ від 04.03.2024 становить 3 729 грн. 67 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, залишила місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному проникненні до жила особи, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення /кримінальні проступки/, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України; своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою визнала у повному обсязі та суду показала, що потерпілого знає, відносини з ним були нормальні. Раніше вона нетривалий час жила у потерплого, потім він пішов до матері, а вона залишилася у нього жити. Ключи від квартири він сам їй дав. Вона почала приходити до квартири у відсутність хазяїна і почала викрадати його речі. Проникала до квартири потерпілого, використовуючи ключів, які у неї були. Викрадені речі здавала до ломбарду. Так, 04.05.2023 викрала м`ясорубку та тонометр, які заклала до ломбарду на свої документи. 27.05.2023 викрала пилосос та електричний чайник. 20.12.2023 викрала мікрохвильову піч. 13.01.2024 викрала конвектор. 17.01.2024 викрала телевізор. 25.01.2024 викрала мультиварку. Мультиварку залишила собі, а коли до неї приїхали співробітники поліції, а саме оперуповноважений зі слідчим, то вона їм її віддала. Також вона віддала і ключі від квартири. Викрадені речі заклала до ломбарду. Сплачувала за вказані речі відсотки і їх не реалізовували. Хотіла вказані речі викупити, однак не змогла цього зробити. Ключі їй потерпілий дав десь у жовтні 2022 року. Через 2 міс. перед Новим роком, потерпілий виставив її зі своєї квартири і сказав віддати ключі. Вона віддала йому ключі. Потерпілий дозволяв їй заходити до квартири, але лише тоді, коли він був вдома. Потерпілий поміняв замки в квартирі, але потім запросив її до себе і тоді вона викрала у нього нові ключі. Коли це було, не пам`ятає. Вона розуміє, що поступила неправильно. Буде працювати, отримає зарплату і буде відшкодовувати спричинену потерпілому майнову шкоду. Поки працювати не могла, так як серйозно хворіє. У скоєному розкаюється. Запевнила, що більше такого робити не буде. Просить не позбавляти її волі, зробила належні висновки.

Позиція потерпілого

Потерплий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показав, що обвинувачена ОСОБА_3 його сусідка. Проживали вони в одному будинку. Квартира обвинуваченої під його квартирою. Відносини з обвинуваченою були нормальні. ОСОБА_3 жила з чоловіком. Потім у ОСОБА_3 помер чоловік і він чисто по сусідські її пожалів. Так вона до нього приходила і він дав їй ключі від своєї квартири, в якій тоді не жив. Але заходити до кварири він їй дозволяв лише у своїй присутності. Потім помітив, що обвинувачена почала виносити речі з квартири. Почав вимагати повернути йому ключі, однак обвинувачена сказала, що ключі загубила. Тоді він змінив замки, але обвинувачена прийшла до нього, просилася, пообіцяла все повернути і при цьому викрала нові ключі, зробила дублікат. Він навіть опечатав квартиру, але вона зривала наклеєний ним папір. Він здогадувався, що вона закладала речі до ломбарду. Обвинувачена обіцяла все викрадене повернути, тому він і не писав заяву до поліції. Потім обвинувачена поїхала на заробітки, а коли повернулася, то знову викрала техніку. Тоді він і написав заяву до поліції. Ключі він дав потерпілій приблизно у листопаді 2022 року. У обвинуваченої помер чоловік, і він, щоб її підтримати дай їй ключі. Потім намагався забрати ключі, однак вона сказала, що загубила їх це було через місяць. У травні 2023 року з його квартири почали зникати речі: м`ясорубка, тонометр, пилосос, електрочайник. Потім обвинувачена поїхала на заробітки, щоб компенсувати гроші за вчинені крадіжки, але так нічого і не відшкодувала. А потім з грудня почала знову красти: мікрохвильову піч, конвектор, телевізор, мультиварку, тому він звернувся до поліції. Поліція йому повернула мультиварку, ключі від квартири і перші, і другі.

Оцінка суду

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченої та потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 162 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винної.

Так, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, судимості не має (а.п. 109). Має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.п. 112-а). Офіційно не працевлаштована, вдова, на утриманні нікого не має. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 111, 112).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано її дії, у виді обмеження волі та позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо неї ч. 1 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- мультиварку «REDMOND» модель RMC-M12 White та зв`язку з чотирьох ключів, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/9263-ТВ від 04.03.2024, згідно довідки в сумі 1 514 грн. 56 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- мультиварку «REDMOND» модель RMC-M12 White та зв`язку з чотирьох ключів, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 514 (одна тис. п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1