Справа № 467/866/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Рівне, громадянина України, місце проживання до засудження: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ДУ "Південноукраїнська виправна колонія (№83)"

ВСТАНОВИВ:

Суть порушеного перед судом питання і за чиєю ініціативою воно розглядається

Виконуючий обов`язки ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» вніс на розгляд суду подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись, зокрема, на те, що останній відбув більш як 2/3 строку покарання, призначеного йому судом, і водночас довів своє виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Позиція учасників справи

Сам засуджений про дату, час і місце судового засідання був сповіщений належно, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи, однак, направив до суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності.

Представник установи виконання покарань про розгляд справи також повідомлявся належно, проте, до суду не прибув, додаткових заяв та/або клопотань не направляв. На підтвердження своєї позиції та обставин, що викладені у поданні, направив до суду матеріали особової справи засудженого і актуальні дані, що характеризують останнього.

Тому з урахуванням положень абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України, з огляду на наявність даних про належне сповіщення цих осіб і що їх участь обов`язковою судом не визнавалась, а також на відсутність заперечень з боку прокурора, суд ухвалив розглядати справу за відсутності засудженого та представника установи, що відає виконанням покарання.

Прокурор, у свою чергу, в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на наявність умов, визначених ч.2, п. 2 ч.3 ст. 81 КК України, за яких можливе звільнення засудженого від відбування покарання умовно достроково.

Правове регулювання питання

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною другою статті 81 КК України установлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі ( п.2 ч.3 ст. 81 КК України).

У контексті сумлінної поведінки засудженого суд піддаватиме оцінці, перш за все, дотримання вимог режиму відбування покарання; правил внутрішнього розпорядку установи; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації установи; наявності заохочень/стягнень, їх кількості та обставин, які передували їх застосуванню; участі у самодіяльних організаціях та програмах виховного впливу; поведінку в колі засуджених.

Перевіряючи ставлення до праці, суд зважатиме на факти добропорядного, відповідального та чесного ставлення до покладених на засудженого трудових обов`язків, правил охорони праці та техніки безпеки, бережливого використання обладнання установи та засобів праці, прояву трудової ініціативи.

Водночас, при проведенні аналізу сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці, суд братиме до уваги не окремі вчинки засудженого, а безперервну і стабільну лінію його поведінки, так само як і загалом спосіб життя в умовах специфічного режиму проживання.

При цьому, суд враховує, що процес виправлення засудженого не є одномоментним, йому притаманна певна динаміка і поступовість розвитку, зокрема, в бік чи то позитивних, чи то негативних змін, залежно від конкретних обставин.

А відомості про це суд отримуватиме з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує виникненню у нього права на умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Безперечно суд проаналізує і усі наявні у нього відомості про ставлення засудженого до скоєного ним правопорушення, що, у свою чергу, вказує на готовність останнього, за можливості, виправити ситуацію і буде являти собою додатковий важіль для правильного прийняття рішення у цій справі.

Установлені судом обставини в рамках цього провадження і їх оцінка у контексті застосованого права

ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 70 цього ж Кодексу до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Одеського апеляційного суду від 20 червня 2023 року вказаний вирок районного суду у частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий вирок, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 70 цього ж Кодексу до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 травня 2021 року по 14 травня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До місця відбування покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» ОСОБА_4 прибув 14 липня 2023 року.

Таким чином, початок строку відбування ОСОБА_4 покарання починається 20 червня 2022 року, а його закінчення припадає на 19 червня 2026 року.

Отже, ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину і на день розгляду цього подання відбув більш як 2/3 строку покарання, призначеного йому вироком суду.

Тому, установивши наявність умов, визначених п.2 ч.3 ст. 81 КК України для застосування умовно - дострокового звільнення засудженого, суд переходить до аналізу обставин, які вказують на його поведінку та ставлення до праці, у тому числі й доказів, як їх підтверджують.

Як зазначалось вище, ОСОБА_4 прибув до місця відбування покарання 14 липня 2023 року.

Як стверджують суду матеріали особової справи засудженого, він почав обраду працювати і заохочуватись за сумлінне ставлення до праці.

Зокрема, станом на 26 грудня 2024 року ОСОБА_4 мав 5 заохочень у виді подяки, і водночас, на нього не накладались стягнення за порушення режиму відбування покарання.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінювались як низькі.

Одночасно загальний бал ступеня виправлення засудженого складав - 82.

Проте, таке не завадило комісії установи, що відає покаранням, відмовити ОСОБА_4 у застосуванні до нього положень ст.82 КК України.

Наступна характеристика на засудженого, що міститься у матеріалах особової справи, датована 24 червня 2025 року.

За її даними ОСОБА_4 станом на вказану дату має вже 7 заохочень у виді подяки за сумлінне ставлення до праці. І в той же час не допускає порушень режиму утримання, на що вказує відсутність до нього застосованих стягнень.

Із наявної у матеріалах справи довідки №10/1-511 від 24.06.2025 року суд робить висновок, що ОСОБА_4 працює від самого початку прибуття до місця відбування покарання, а саме: залучається до робіт з благоустрою колонії без оплати праці, поліпшення житлово побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Виконавчого листа не має.

При цьому, засуджений бере активну участь у програмах і заходах колонії, характеризується позитивно як у колі засуджених, так і у відносинах з персоналом установи, а так само і в побуті та у відношенні до майна установи.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення з невідомих суду причин зріс до середнього, у той час, як ризик небезпеки для суспільства залишається низьким.

Ступінь виправлення засудженого станом на кінець червня 2025 року стягає 84 балів, що в сукупності з іншими дослідженими судом доказами вказує на те, що він довів своє виправлення.

Оцінюючи ставлення засудженого до скоєного, суд враховує наявну у матеріалах справи інформацію про те, що він вину у вчиненні злочину на даний час визнає повністю та усвідомлює наслідки скоєного правопорушення.

Висновки

Засуджений ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання не допускав порушення режиму утримання і водночас постійно залучався до роботи, за що й отримав 7 заохочень у виді подяки.

Паралельно засуджений позитивно характеризувався з початку відбування покарання і до дня розгляду цього подання.

Таким чином, установлені судом фактичні обставини свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і що він готовий до сприйняття установлених в суспільстві норм та правил поведінки поза межами установи виконання покарань, так як зробив певні висновки відносно скоєного ним.

Отже, на переконання суду, мета призначеного покарання на даному етапі його відбування досягнута, а тому подальше відбування покарання цим засудженим є недоцільним внаслідок його дострокового виправлення.

З огляду на таке, визначені законом підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання є дійсними і доведеними перед судом, що дає йому підстави прийняти рішення про задоволення подання.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 369-372, 537,539 КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Подання - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно - достроково на 11 (одинадцять) місяців 18 (днів) днів невідбутого строку покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_5