Справа №: 343/809/25
Провадження №: 1-кп/343/100/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, кримінальне провадження №1-кп/343/100/25, внесене 22.03.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Тур`я, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, без постійного місця роботи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину:

ОСОБА_5 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Злочин вчинено за таких обставин.

Постановою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 13.01.2025, яка набрала законної сили 25.02.2025, справа №343/1983/24, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи належним чином ознайомленим із вказаною вище постановою суду, оскільки безпосередньо брав участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскаржував винесену постанову, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду у частині позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував транспортним засобом.

Так, 10.04.2025, близько 03.50 год., обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем "Mercedes - Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність постанови суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами, в м. Долина, по вул. Грушевського, 13 (біля ЗДО "Росинка") Калуського району Івано Франківської області, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху України. При оформленні адміністративних матеріалів, поліцейськими було виявлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , згідно із постановою суду, позбавлений права керування транспортними засобами.

ІІ. Позиція обвинуваченого та його захисника:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що справді вчинив інкримінований йому злочин за обставин викладених в обвинувальному акті. Просив застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив призначити його підзахисному покарання у виді штрафу.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, які підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення даної статті, а саме про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів і про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав дослідження доказів відносно фактичних обставин справи недоцільним та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

ІV. Частина статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

V. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б згідно із ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, є нетяжким, особа винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставини, які обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він раніше не судимий, під спостереженням в лікаря - нарколога та лікаря - психіатра консультативно - діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не знаходиться, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд також приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, які наведені вище.

Враховуючи наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, його вік, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вчиненим обвинуваченим ОСОБА_5 злочином матеріальної шкоди не заподіяно.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Документи по справі після набрання вироком законної сили:

- копію наказу №263 о/с від 13.06.2023, про призначення на посаду поліцейського СРПП ОСОБА_8 і поліцейського СРПП ОСОБА_9 на 1 арк.; копію посадової інструкції поліцейського СРПП ОСОБА_8 на 2 арк.; копію посадової інструкції поліцейського СРПП ОСОБА_9 на 2 арк.; копію розстановки нарядів від 21.03.2025 на 1 арк.; копію розстановкуи сил тав засобів ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області від 21.03.2025 на 1 арк.; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньго руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4322702 від 21.03.2025 за ч. 5 ст. 121 КУпАП на 1 арк.; копію наказу №498 о/с від 06.12.2023, про призначення на посаду поліцейського СРПП ОСОБА_9 на 3 арк.; копію посадової інструкції поліцейського СРПП ОСОБА_9 на 4 арк.; копію наказу №16 о/с від 15.01.2025, про призначення на посаду інспектора сектору контролю за обігом зброї Калуської РВП ОСОБА_10 на 3 арк.; копію наказу про призначення на посаду інспектора сектору контролю за обігом зброї Калуського РВП ОСОБА_10 на 6 арк.; копію розстановки сил та засобів ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області від 09.04.2025 на 1 арк.; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4465128 від 10.04.2025, за ч. 5 ст. 121 КУпАП на 1 арк.; виписку ыз бази "АРМОР" на ОСОБА_5 , на 2 арк.; выдомосты про вилучення посвыдчення водыя у ОСОБА_5 , на 1 арк.; один DVD-R диск із відеофіксацією території АЗС "ОККО", за 21.03.2025; один DVD-R диск, із відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля від 21.03.2025; один DVD-R диск із відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля від 10.04.2025 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000082.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1