Справа № 331/4156/25
Провадження № 1-кп/331/650/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання у кримінальному провадженні №0002559, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2024 року, про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року приблизно о 20 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Набережної магістралі зі сторони вул. Запорізької в напрямку вул. В`ячеслава Зайцева в м. Запоріжжя. В салоні зазначеного автомобіля перебувала пасажир ОСОБА_5 . При цьому, швидкість руху керованого водієм ОСОБА_4 транспортного засобу складала 100 км/год., яка перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті 50 км/год. відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями.

В цей же час водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним спеціалізованим автомобілем медичної допомоги «АСПА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по правій смузі проїзної частини Набережної магістралі в попутному для водія ОСОБА_4 напрямі. В салоні автомобіля медичної допомоги, серед інших, перебувала пасажир ОСОБА_7 .

Під час руху з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху в районі електроопори № 14 водій ОСОБА_4 , діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, а саме:

- п. 10.1, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

не переконавшись в безпеці своїх дій, змінив напрям свого руху вліво, в результаті чого допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на роздільний газон, де здійснив наїзд на дорожній знак. Внаслідок подальшого неконтрольованого руху транспортного засобу по роздільному газону відбулось виникнення заносу автомобіля «Skoda Octavia» зліва - направо, його виїзд на проїзну частину та подальше зіткнення з попутним спеціалізованим автомобілем під керуванням водія ОСОБА_6 з послідуючим виїздом обох транспортних засобів на правий газон та їх наїздом на електроопору № 14.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому крила правої клубової кістки, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте спричиняє тривалий розлад здоров`я; підапоневротичної гематоми лівої тім`яної ділянки, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження; пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, гематома, садно в лобовій ділянці праворуч, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2024 з додатками у вигляді схеми та фототаблиці;

- заявою про визнання потерпілим та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 від 06.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 21.06.2025;

- постановою про визнання речовим доказом автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 20.12.2024;

- постановою про визнання речовим доказом автомобіля «АСПА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 20.12.2024;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/108-25/4781-ІТ від 07.03.2025;

- висновком судової медичної експертизи №539/к від 20.05.2025;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП» №СЕ-19/108-25/10714- ІТ від 23.05.2025.

В результаті кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено моральну, фізичну та майнову шкоду.

Під час досудового розслідування 20.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході розслідування кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов не заявила, а натомість надала заяву, в якій вказала, що ОСОБА_4 відшкодував спричинену їй шкоду, ніяких претензій до нього не має та просить закрити кримінальне провадження за примиренням сторін.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 надав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , так як він відшкодував їй спричинену правопорушенням шкоду, та надав письмову згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила суд звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з її примиренням із підозрюваним. При цьому, потерпіла підтвердила, що вона дійсно примирилася із підозрюваним, у зв`язку з чим згодна на закриття даного кримінального провадження, будь-яких претензій матеріального та морального характеру вона до підозрюваного не має, оскільки їй відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою. Також він повідомив, що ознайомлений із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, зазначеної у клопотанні, з потерпілою він дійсно примирився і відшкодував їй у повному обсязі завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України та закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши клопотання прокурора, пояснення учасників кримінального провадження щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та погодився на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином і характеризується необережною формою вини.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що вони з підозрюваним дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу ні на підозрюваного, ні на потерпілу здійснено не було.

У результаті кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 потерпілій була спричинена моральна, фізична та майнова шкода. Проте, у ході розслідування кримінального провадження потерпіла цивільний позов не заявила, оскільки у неї відсутні претензії матеріального та морального характеру до підозрюваного, натомість просила звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та закрити кримінальне провадження, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Нормами ч. 2 ст. 284 та ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що однією із підстав закриття кримінального провадження судом у підготовчому судовому засіданні є звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст.12, 25 КК України відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину підозрюваний повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілій збитки та примирився з нею, про що сторони заявили у судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_4 не інкримінується вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше він до кримінальної відповідальності не притягався, у зв`язку з чим суд вбачає підстави для закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

При цьому, у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження саме на підставі ст. 46 КК України питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих підстав питання про доведеність вини особи не вирішується.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з підозрюваного на користь держави.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.12.2024 у справі №334/10324/24, провадження №1-кс/334/3293/24, було накладено арешт на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном, з правом зберігання на території спеціального майданчика утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13, та можливістю подальшої передачі на відповідальне зберігання власнику майна.

Тому, оскільки у даному випадку арешт на майно накладався виключно з метою забезпечення збереження речового доказу і в подальшому застосуванні цих заходів забезпечення кримінального провадження потреба відсутня, суд приходить до висновку про необхідність його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002559 від 20.12.2024, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження №0002559 від 20.12.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 10123 (десять тисяч сто двадцять три) гривні 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.12.2024 у справі №334/10324/24, провадження №1-кс/334/3293/24, на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

Речові докази:

- автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13, повернути ОСОБА_4 , у якого він був вилучений;

- автомобіль марки «АСПА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання начальнику гаража Швидкої медичної допомоги ОСОБА_9 , залишити йому за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 04 серпня 2025 року.

Повний текст ухвали буде складено і оголошено 05 серпня 2025 року о 12:45 год.

Суддя ОСОБА_1