Єд. унік. № 243/6291/25
Провадження № 1-кп/243/975/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000210 від 01 липня 2025 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не має, за ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 2-н/243/537/2017 від 03.10.2017 року по справі № 243/8632/17, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з 27.09.2017 року, до повноліття дитини.

Будучи обізнаним про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме з 04.02.2022 по 10.07.2025 роки, не маючи обмежень щодо фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, офіційно не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, до Слов`янського міського центру зайнятості не звертався, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав, таким чином, злісно ухилявся від виконання судового рішення щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку та можливість настання кримінальної відповідальності за його невиконання, ОСОБА_6 не виплачував аліменти на свою дитину у період часу з 04.02.2022 по 10.07.2025 роки, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів станом на 10.07.2025 року в розмірі 130 464,80 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

15.07.2025 між сторонами кримінального провадження прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку, в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, в обсязі підозри. Крім того, сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Письмовий дозвіл на укладення угоди про визнання винуватості прокуророві у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України був наданий потерпілою ОСОБА_4 .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового провадження в судовому засіданні просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений під час підготовчого судового провадження визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, заявив суду, що розуміє суть обвинувачення, зазначив, що угоду уклав добровільно, не заперечував проти її затвердження.

Захисник під час підготовчого судового провадження просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому обумовлену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 під час підготовчого судового провадження не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому обумовленої в ній міри покарання.

Заслухавши сторін угоди, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди, виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України є правильною.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, санкції ч. 1 ст. 164 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, активно допомагав під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 15 липня 2025 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку, в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000210 від 01 липня 2025 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, які перераховані у постанові про визнання речовим доказом від 02 липня 2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000210.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1