Справа № 163/1963/25
Провадження № 1-в/163/34/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000279,

в с т а н о в и в :

У клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт мотоцикла «kovi start 250», VIN номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 24.06.2025,

Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження закрито, тому відсутні підстави для подальшого арешту майна.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.286 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.06.2025 року за № 0000279.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 24.06.2025 року накладено арешт на вилучений 20.06.2025 року під час проведення огляду місця події мотоцикл «kovi start 250», VIN номер НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Постановою заступника начальника слідчого відділу відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області кримінальне провадження № 0000279 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4 ст. 132 КПК України), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, дізнавача або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Такі висновки зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (Постанова ОП ККС ВС від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23).

У цій справі кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, відповідно з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 24.06.2025 року про арешт майна в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, тому подане клопотання про скасування арешту є безпідставне і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000279 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Любомльський районний суд.

Слідчий суддя ОСОБА_1