Справа №642/6597/23
Провадження №1-кп/642/241/25
УХВАЛА

Іменем України

02.07.25 Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника щодо застосування положень ст. 49 КК України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 190 (у редакції до внесення змін на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» №3233-ІХ від 13.07.2023), ч.1 ст. 358 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває вказаний обвинувальний акт. Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що протягом 2021 року він поширював у соціальних мережах відеоматеріали щодо готовності надання з його боку допомоги людям у вирішенні проблемних питань в різноманітних життєвих ситуаціях.

Так, ОСОБА_6 після перегляду вищевказаного контенту за участю ОСОБА_5 , вважаючи його таким, що може певним чином посприяти у вирішенні питання розподілу майна при розірванні її шлюбу з чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , зателефонувала ОСОБА_5 , який в цей час перебував у невстановленому в ході досудового розслідування місці, та висловила останньому прохання про надання допомоги у вирішенні зазначеного питання.

ОСОБА_5 у відповідь на вказане прохання про надання допомоги, маючи умисел на заволодіння грошима ОСОБА_7 шляхом обману, під час вказаної телефонної розмови повідомив останній завідомо для нього неправдиві відомості про готовність посприяти у вирішенні питання розподілу майна при розірванні її шлюбу з чоловіком ОСОБА_7 , замовчавши при цьому у чому саме мало полягати сприяння з його сторони, оскільки фактично будь-яких дій на користь ОСОБА_7 у майбутньому вчиняти наміру не мав. За реалізацією наданої ним обіцянки ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 перерахувати йому кошти в сумі 10 000 гривень, а після того як остання повідомила, що у неї такої суми немає, а є лише 5000 гривень, знизив вартість своїх послуг до 5000 гривень, на що ОСОБА_7 погодилась. Таким чином, у ході вказаної телефонної розмови ОСОБА_5 увійшов у довіру до потерпілої ОСОБА_7 викликавши у останньої готовність добровільно перерахувати йому вищевказану суму коштів.

12.02.2021 о 21 год. 22 хв. ОСОБА_7 на виконання досягнутої з ОСОБА_5 домовленості та під впливом встановлених з ним довірливих відносин, будучи введеною в оману щодо дійсних намірів останнього, через додаток «Приват24» перебуваючи за місцем свого проживання, перерахувала гроші у сумі 3216 гривень на картку ОСОБА_5 та 14.02.2021 о 15 год. 18 хв. перерахувала кошти у сумі 1809 гривень на картку ОСОБА_5 , в якості плати за сприяння останнім у вирішенні питання розподілу майна при розірванні її шлюбу з чоловіком.

Після надходження на картку ОСОБА_5 вказаних грошей у від ОСОБА_7 , останній у подальшому будь-яких дій щодо сприяння у вирішенні згаданого питання не вчинив, тим самим реалізував свій злочинний умисел щодо заволодіння коштами у розмірі 5025 гривень шляхом обману та зловживання довірою, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 достовірно знаючи що він 14.04.2021 шахрайським шляхом заволодів грошима ОСОБА_8 у сумі 300 000 гривень, які в обумовлений строк не повернув та розпорядився ними на власний розсуд, діючи з метою залякування та придушення волі потерпілої ОСОБА_8 щодо вимог повернення даних коштів, усвідомлюючи, що вона є жінкою з якою він перебував у близьких відносинах та знаючи умови, місце, спосіб її життя, діючи з прямим умислом направленим на здійснення погроз вбивством з метою викликати у ОСОБА_8 реальні побоювання за своє життя, здійснював телефонні дзвінки з мобільних телефонів на номери, якими постійно користувалась остання, а також надсилав їй текстові повідомлення з погрозами.

Так, ОСОБА_5 18.07.2021 о 08.38 год. відправив через додаток «WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_8 повідомлення: «смотри ОСОБА_9 , вийдеш с дома и не дойдешь до мусаров со своей заявой!!! Хочешь жить забудь за свои деньги, хорошо подумай что тебе дороже жизнь».

Крім того, ОСОБА_5 22.09.2021 о 23.10 год. відправив через додаток «WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_8 зображення у вигляді гробу та повідомлення: «скора отправишься в таком на тот свет».

Крім того, ОСОБА_5 30.09.2021 в період часу з 22.38 год. до 22.47 год. відправляв через додаток «WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_8 повідомлення у вигляді зображення кислоти з смс-повідомленням: «скоро выспешься и здохнешь, вийдеш с дома со своей собачкой и пропадешь, а на том свете тебе деньги не будут нужны, подумай, что тебе важнее деньги или жизнь».

Крім того, ОСОБА_5 05.11.2021 о 07.12 год. відправив через додаток «WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_8 повідомлення: «забудь про деньги если хочешь жить или отправишься на тот свет к моему отцу и встретишься с ним первая, а пацаны эту встречу ускорят».

Також, 18.11.2021 ОСОБА_5 висловив черговий свій намір на здійснення її вбивства шляхом залишення на ручці вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , в якій зареєстрована та фактично проживала ОСОБА_8 , поховальний вінок з написом «На долгую память за длинный язык».

Крім того, ОСОБА_5 04.01.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, на власному обліковому запису « ОСОБА_10 » каналу «YouTube ua» виклав відеозапис з власним зверненням, в якому останній продовжуючи свій злочинний намір, направлений на здійснення погрози вбивством, усвідомлюючи, що погрожує вбивством, та що ця погроза здатна викликати у ОСОБА_8 реальні побоювання за своє життя, і бажаючи цього, висловив: «що заб`є її молотком прилюдно, на вулицю може не виходити, бо заб`є та повісить біля під`їзду на дереві».

Зазначеними погрозами вбивством ОСОБА_5 викликав у ОСОБА_8 почуття страху і тривоги, необхідність звернення про допомогу до правоохоронних органів, а також конкретні і реальні побоювання за своє життя у зв`язку із можливістю виконання ним цієї погрози, оскільки він знав де мешкає остання, а також зважаючи на дуже наполегливе бажання, щоб ОСОБА_8 забула про гроші якими він заволодів шляхом шахрайства.

Крім того, ОСОБА_5 точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 23.01.2023, маючи на меті в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993№ 340, отримати документ, що посвідчує особу та підтверджує право його власності на керування транспортними засобами відповідної категорії - національного посвідчення водія України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо підроблення офіційного документа (національного посвідчення водія України) на невстановленому в ході досудового розслідування комп`ютері, шляхом внесення анкетних даних на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та шляхом вклеювання своєї фотокартки, підробив бланк національного посвідчення водія України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із правом керування категоріями транспортних засобів - «В». У подальшому ОСОБА_5 роздрукував його на принтері.

23.01.2023 під час затримання ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, при ньому виявлено та вилучено підроблений офіційний документ - посвідчення водія України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 , заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 129 КК України, однак заперечував проти закриття кримінального провадження за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 358 КК України, вказуючи, що в ході досудового розслідування не встановлено дату вчинення вказаного правопорушення. Однак, враховуючи, що посвідчення було вилучене у ОСОБА_5 23.01.2023р., а тому саме з цього часу необхідно рахувати строки передбачені ст. 49 КК України, які на даний час не сплили.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором документи, суд вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме за ч.1 ст.190, ч.1 ст. 129 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190, ч.1 ст.129 КК України, сплив.

Також, згідно з вимогами ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України, перебіг давності у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні не зупинявся та не переривався.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 129 КК України - закриттю, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Згідно обвинувального акту вбачається, що під час затримання ОСОБА_5 , а саме 23.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, при ньому виявлено та вилучено підроблений офіційний документ - посвідчення водія України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому обвинувачення за ч.1 ст. 358 КК України слід рахувати з часу його виявлення, а саме 23.01.23р.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 358 КК України є проступком, строки відповідно до положень ст. 49 КК України спливають 23.01.2026 р., а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника про часткове закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001332 від 27.12.2022, яке внесене до ЄРДР за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - закрити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001332 від 27.12.2022, яке внесене до ЄРДР за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України - закрити.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2, ч.3 ст. 190 КК України (у редакції до внесення змін на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» №3233-ІХ від 13.07.2023), ч.1 ст. 358 КК України - продовжити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 03.07.2025.

Головуючий суддя