Єдиний унікальний номер: 379/1133/25
Провадження № 1-кс/379/271/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника ВП, начальника СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000293 від 31.12.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3, ч.2 ст.369-2 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тараща Таращанського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого завідувачем інженерно-технічного відділення Таращанського технічного та економічного фахового коледжу, раніше не судимого,

У С Т А Н О В И Л А:

23.07.2025 до Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000293, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2024 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2024 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №39/04-06 від 28/08/2015 ОСОБА_6 прийнято на роботу за основним місцем на посаду завідувача інженерно-технічного відділення Таращанського технічного та економічного фахового коледжу та в силу своїх посадових обов`язків, останній співпрацював з головним управлінням Держспоживслужби в Київській області.

Так, на початку травня 2025 року ОСОБА_7 , який мав намір отримати посвідчення тракториста-машиніста, за порадою своїх знайомих вирішив звернутися до Таращанського технічного та економічного фахового коледжу, оскільки йому було відомо, що там проводиться навчання на вказану спеціальність та по закінченню навчання видається відповідне свідоцтво.

Відразу після цього ОСОБА_7 прийшов до Таращанського технічного та економічного фахового коледжу, який знаходиться за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 3 м. Тараща Білоцерківського району та з метою вирішення вказаного питання його направили до завідувача інженерно-технічного відділення Таращанського технічного та економічного фахового коледжу ОСОБА_6 .

В ході розмови, яка відбулася між ними, ОСОБА_6 повідомив, що на даний час набір на навчання вже не здійснюється, проте він може допомогти йому отримати посвідчення водія, яке надає можливість керувати трактором без проходження навчання в коледжі та отримання свідоцтва, оскільки в нього є відповідні знайому в Держспоживслужбі, але для цього необхідно сплатити йому кошти та надати копії документів, а саме: паспорт громадянина України, витяг про місце проживання, дві фотокартки розмірами 3х4.

Надалі, 14.05.2025 ОСОБА_7 повторно прийшов до кабінету №59 завідувача інженерно-технічного відділення Таращанського технічного та економічного фахового коледжу ОСОБА_6 та надав відповідні документи. При цьому у ОСОБА_6 , якому було вже відомо про намір ОСОБА_7 отримати посвідчення тракториста-машиніста, виник злочинний намір на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на працівника головного управління Держспоживслужби в Київській області, який здійснює прийняття, оформлення документів та проведення іспитів, з метою сприяння у позачерговому та безперешкодному оформленні документів без проведення відповідних іспитів та відсутності свідоцтва про проходження навчання для одержання посвідчення тракториста-машиніста.

Реалізовуючи свій злочинний намір, в ході розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 6000 гривень за вплив на працівника головного управління Держспоживслужби в Київській області, який здійснює прийняття, оформлення документів та проведення іспитів. При цьому останній повідомив, що вказані кошти ОСОБА_7 зможе надати йому особисто, або перерахувати на його банківську карту № НОМЕР_1 , яку надав можливість сфотографувати.

Надалі, 06 червня 2025 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти, які попередньо були обумовленні, в сумі 6000 гривень, які ОСОБА_7 перерахував на його банківську картку № НОМЕР_1 як неправомірну вигоду за вплив на працівника головного управління Держспоживслужби в Київській області, який здійснює прийняття, оформлення документів та проведення іспитів, з метою сприяння у позачерговому та безперешкодному оформленні документів без проведення відповідних іспитів та відсутності свідоцтва про проходження навчання для одержання ОСОБА_7 посвідчення тракториста-машиніста.

В подальшому обумовлене посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_7 ОСОБА_6 22.07.2025 передав останньому.

22.07.2025 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слідчий вважає наявними ризик, який передбачений ч. 1, 4 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є наявними.

Про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 369-2 КК України, санкція якого, у разі визнання його винним у вчиненні, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п?яти років, що вказує на ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочини у вчиненні яких підозрюється.

Про наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлені можливі спільники ОСОБА_6 , оскільки розуміємо, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 вчинено шляхом впливу на службових осіб державного органу і на даний час встановлюються вказані особи. При цьому ОСОБА_6 без обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе зустрічатися з вказаними особами та попередити, тим самим перешкодити досудовому розслідуванню.

Підозра ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтовуються доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник прохали суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період часу.

Заслухавши прокурора, який довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного та захисника, вивчивши клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000293 від 31.12.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3, ч.2 ст.369-2 КК України.

22.07.2025 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно з ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім того, за нормою ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.05.2025;

2) протоколом про результати контролю за вчинення злочину;

3) протоколами проведених обшуків за місцем проживання та роботи ОСОБА_6 ;

4) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2025;

5) протоколом отримання речей, а саме посвідчення водія тракториста на ім?я ОСОБА_7 ;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2025;

7) матеріалами тимчасового доступу до руху коштів на рахунку ОСОБА_6 .

При дослідженні особи (соціальні зв`язки) встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Тараща, Таращанського району, Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працює завідувачем інженерно-технічного відділення Таращанського технічного та економічного фахового коледжу, раніше не судимого.

Приймаючи рішення, слідча суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідча суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України покарання, за скоєння якого, передбачає штраф від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років та згідно з статтею 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Так, слідча суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту, необхідно з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України вказані обставини є підставою для застосування запобіжного заходу.

Крім того, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що стороною обвинувачення надано докази, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що передбачено ч.1 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За змістом ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено . В ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання заступника начальника ВП, начальника СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000293 від 31.12.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3, ч.2 ст.369-2 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком 60 днів, а саме до 20.09.2025, включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням умов та обов`язків пов`язаних з домашнім арештом покласти на ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області в межах території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Згідно п.1 ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.07.2025 .

Слідча суддя ОСОБА_1