Справа № 545/1636/25
Провадження № 1-в/545/201/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Урожайне, Токмацького району Запорізької області, громадянки України, з вищою освітою, раніше судимої:

1) 12.12.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень,

2) 26.01.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень,

3) 27.04.2017 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч. 1, 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

4) 29.09.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 71 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

5) 13.12.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

6) 24.01.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 72 ч.5, 72 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

7) 29.05.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 72ч.5, 72 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

8) 30.06.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 42, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 4.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Звільнена 02.04.2021 року за відбуттям строку покарання,

9) 14.12.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

10) 28.02.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

11) 04.10.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, вирок від 28.02.2023 року виконувати самостійно.

12) 22.11.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 4.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

13) 28.11.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок від 28.02.2023 року виконувати самостійно.

14) 16.01.2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.4, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

Засуджена: 12.03.2024 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.4, 70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 02.12.2024 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 74 ч.2 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2023 року, вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2023 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у частині засудження її за епізодами від 03.09.2021, 05.09.2021 стосовно потерпілого ТОВ «ТРАШ», 19.09.2021 стосовно потерпілого ТОВ ТД «Економ плюс»; вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2023, року, вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння., засуджено за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2023 року за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі,

Початок строку 30.08.2023 року, кінець строку 30.08.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що перебуває в місцях позбавлення волі, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що воно є передчасним.

На адресу суду від засудженої та представника колонії надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний злочини.

ОСОБА_4 засуджена 12.03.2024 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.4, 70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 02.12.2024 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст.74 ч.2 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2023 року, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у частині засудження її за епізодами від 03.09.2021, 05.09.2021 стосовно потерпілого ТОВ «ТРАШ», 19.09.2021 стосовно потерпілого ТОВ ТД «Економ плюс»; вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2023, року, вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння., засуджено за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2023 року за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Встановлено, що засудженою відбута 2/3 частини строку покарання.

За весь час відбування покарання засуджена мала 1 заохочення, стягнення відсутні.

Як вбачається із характеристик ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)», виданих на засуджену ОСОБА_4 , від 23.12.2024 року, 14.01.2025 року, засуджена за час відбування покарання не стала на шлях виправлення, характеризується посередньо (а.о/с 103-106, 114-118, 135-139).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» від 23.12.2024 року №31, 14.01.2025 року №1, згідно яких вбачається, що засуджена не стала на шлях виправлення у зв`язку із чим їй було відмовлено у зміні умов тримання у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації згідно ст.101 КВК України, представленні до суду матеріалів на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України (а.о/с 110,125,146).

Згідно останньої характеристики від 21.04.2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , характеризується позитивно, заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ( а.с. 9-14 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Остання за часом характеристика від 21.04.2025 року не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 твердо стала на шлях виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Досліджені характеристики на засуджену ОСОБА_4 свідчать про її нестабільну поведінку протягом усього періоду відбування покарання, однак позитивні зміни, які сталися у її поведінці вказують на те, що вона тільки стає на шлях виправлення.

Враховуючи той факт, що адміністрація колонії самостійно не звернулася до суду з поданням про умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про невпевненість адміністрації установи у тому, що засуджена дійсно довела своє виправлення, небажання бути причетними до звернення до суду.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довела свого виправлення, а тому застосування до неї умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд, враховуючи дані про особу засудженої, її поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довела своє виправлення і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1