Справа номер №303/4139/25
Провадження №1-кс/303/857/25
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

17 червня 2025 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого відділу поліції №1

Мукачівського РУП ГУНП ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшої слідчої Слідчого відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000093, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

16 червня 2025 року слідча старша слідча Слідчого відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, Наказом ГУ ДМС у Закарпатській області від 10 листопада 2022 року, № 50 затверджено «Технологічну картку адміністративної послуги: оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм», надалі «Технологічна карта», яка надається Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області, та передбачає усі етапи оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, із визначенням граничних строків вчинення вказаних дій.

Однак, як встановлено досудовим розслідуванням службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області створено корупційну схему для вимагання та отримання неправомірної вигоди від невизначеного кола громадян, переважно мешканців Тячівського та інших районів Закарпатської області, за надання вказаної адміністративної послуги.

Зокрема, службові особи Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області, умисно створюються штучні перешкоди, шляхом маніпулювання визначеними «Постановою» та «Технологічною картою» підставами для відмови в прийнятті документів, строками та черговістю розгляду заяви-анкети відповідальним працівником, строками здійсненні ідентифікації особи, перевірки інформації поданої заявником, прийняттям рішення про оформлення паспорта за результатами ідентифікації особи, перевірки інформації поданої заявником, та факту належності особи до громадянства України та/або видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, після його персоналізації Центром бланки паспортів для виїзду за кордон та отримання територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС.

З цією метою, службовими особами залучено в якості посередників громадян, які не є працівниками відділу, та під виглядом надання посередницьких послуг, здійснюють підбір громадян, що потребують отримання вказаної адміністративної послуги в обмежені строки, оголошують вказаним громадянам розмір неправомірної вигоди, який залежить від матеріального становища громадянина, ситуації в якій він перебуває та причини через яку, він потребує прискореного оформлення паспорту (терміновий виїзд за кордон, тощо), або становить подвійну вартість від офіційного платежу за надання послуги в разі відсутності у нього критичної необхідності. При цьому, вказані посередники, надають гарантії своєчасної (термінової) видачі паспорту службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС, в разі надання обумовленої суми, а в разі згоди на її надання, отримують від громадян пакет необхідних документів та грошових коштів, частину з яких залишають собі, як неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а іншу частину передають службовим особам Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області, в якості неправомірної вигоди, за чи не вчинення такою службовою особою в інтересах громадян перешкод у своєчасності/або прискореному отриманні адміністративної послуги, надання якої входить до їхніх службових повноважень.

Вказані дії службових осіб спрямовані на утворення у громадян стійкого переконання у неможливості отримання зазначеної адміністративної послуги без надання неправомірної вигоди.

Зокрема, до правоохоронних органів звернувся мешканець Мукачівського району, громадянин ОСОБА_9 із заявою про вимагання громадянином ОСОБА_6 неправомірної вигоди в сумі 3500 гривень, за прискорене виготовлення службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області паспортів для виїзду за кордон.

Встановлено, що бажаючи отримати неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській, використовуючи особисте знайомство та дружні відносини із службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи неправомірність своїх дій та їхні наслідки, в ході контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту, 28 січня 2025 року, перебуваючи в місті Тячів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , вимагав та отримав від ОСОБА_9 28 500,00 гривень за вплив на прийняття рішення невстановленою наразі досудовим розслідуванням службовою особою/особами, уповноваженою на виконання функцій держави, з числа працівників Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській, за прискорене виготовлення 7 паспортів для виїзду за кордон. При цьому, 11774 гривні є офіційною вартістю за виготовлення одного такого паспорту (992 гривень за адмінпослугу та 690 гривень за бланк), а решта суми в 16726,00 гривень є неправомірною вигодою, з якої ОСОБА_6 особисто отримав 3500,00 гривень, а ОСОБА_10 13 226,00 гривень, неправомірної вигоди.

У подальшому, невстановленою наразі службовою особою, або групою службових осіб, Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській, шляхом маніпулювання визначеними «Порядком» та «Технологічною карткою» строками та черговістю розгляду заяв-анкет, строками здійсненні ідентифікації особи, перевірки інформації поданої заявником, строків прийняття рішення про оформлення паспорта за результатами ідентифікації особи, та строками видачі паспортів, на протязі 5 днів, Тячівським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області, були видані ОСОБА_9 паспорти громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, в загальній кількості 7 штук: №GL007236, №GL006457, №GL006998, №GL007183, №GL006522, №GL010283, №GL006527.

У такий спосіб ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_10 , вимагав та одержав неправомірну вигоду в розмірі 3500,00 гривень, від ОСОБА_9 , за вплив на прийняття рішення службовими особами Тячівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській при прискореному оформленні та видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм №GL007236, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 .

Таким чином дії ОСОБА_6 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 28 - частини 3 статті 369-2 КК України прийняття обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдино реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2024 року за №0000093 кваліфікація частина 2 статті 28 - частини 3 статті 369-2, частина 3 статті 368 КК України.

05 червня 2025 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у межах досудового розслідування погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваної особи можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дає йому змогу в подальшому уникнути кримінальному переслідуванню, переховуванню від органів досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може володіти значною сумою грошових коштів та впливовими зв`язками, що дозволять йому переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу дозволить підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перешкоджати досудовому розслідуванню, так як наразі встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні посадові особи Тячівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області, а відтак не виключено, що ОСОБА_11 з метою уникнення відповідальності може впливати на свідків, з метою дачі ними неправдивих показів, залучати інших наразі невстановлених співучасників для надання ними лжесвідчень або спотворити чи приховати речові докази, які підлягають встановленню.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 50 прожиткових мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Свої доводи захисник мотивував тим, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, за можливості просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

05 червня 2025 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000093 від 16 грудня 2024 року погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав 05 червня 2025 року о 07 годині 33 хвилин, що стверджується його особистим підписом.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 - частини 3 статті 369-2 КК України

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 - частини 3 статті 369-2 КК України КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органу досудового слідства, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки неможливо, так як при обранні вказаного заходу, підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів чи відмови від їх дачі, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено. Також недоцільно обрати щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, в якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у межах 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З урахуванням наведеного вище, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу, стосовно підозрюваного підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшої слідчої Слідчого відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000093, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 - частини 3 статті 369-2 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому, громадянину України, розмір застави у межах 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави, відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись за межі Тячівського району, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою відраховувати з моменту затримання.

Термін дії ухвали закінчується 14 серпня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12