Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/447/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 395/201/23 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст.146 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 23 липня 2025 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 908 400 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст.146 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року, ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 23 липня 2025 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 908 400 грн.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що на час проведення судового засідання обставин, які б свідчили про зменшення таких ризиків чи їх відсутності, не встановлено. У кримінальному провадженню допитані свідки, разом з тим ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився. Суд також враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені судимості, суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує, що матеріали справи не містять доказів вини обвинуваченого.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає аналогічні вимоги і мотиви, як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені судимості.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає грошову суму в розмірі 908400 грн., який продовжує свою дію на час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, доводи апеляційних скарг стосовно причетності обвинуваченого до інкримінованих йому злочинів, колегія суддів визнає необґрунтованими та передчасними, оскільки вказані доводи є предметом дослідження розгляду справи по суті.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 23 липня 2025 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 908 400 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)