Справа № 583/3258/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці матеріали кримінального провадження за № 0000162 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харків, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.

У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж / території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції» № 2110-ІХ від 03.03.2022 внесено зміни до Кримінального кодексу України, та доповнено ст. 436-2, якою передбачено кримінальну відповідальність за виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_4 , яка будучи проросійсько-налаштованою особою, що підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує Україну та Збройні Сили України в розв`язанні війни та в збройній агресії проти українського народу з 2014 року, в лютому 2024 року виник злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом схиляння інших людей до своєї позиції під час особистого спілкування з ними.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що її співрозмовники, не поділяють її антиукраїнських думок та тверджень, ініціативно, систематично, активно з використанням різних аргументів, досвіду та власного авторитету, при особистих розмовах з свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , висловлювала підтримку загарбницьких дій російської федерації, зокрема наголошувала на тому, що росіяни нікого не вбивали, нічого не крали, нічого не знищили, що це зробили українці, заперечувала факти знищувальних планів російської федерації щодо України та збройної агресії проти України, переконувала співрозмовників про те, що саме ЗСУ наносять удари по містах України, знищуючи мирне населення, висловлювала категоричні твердження з приводу неспроможності української влади приймати правильні рішення в умовах воєнної дійсності та захисту своєї держави.

З цією метою 23.01.2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні по АДРЕСА_1 , у присутності власника даного домоволодіння ОСОБА_6 в ході розмови висловила наступний вираз, який має наступний текст: «Это не война, когда была война то вся страна работала, все заводи производили технику, вся страна работала на победу, и от 24-го когда начало гепать я сразу поняла нее это не война, это что-то другое но не война, потому что німці коли йшли вони косили всіх, там не спрашували чи ты из сильсовета чи, косили всех подряд, а тут как то выборочно. Прихисток від війни, ну знов же таки, а де та війна, може вони з Косово і хто воює в України, немає війни в Україні. Они - говорят в международных кругах щас уже єсть такие которые употребляют слово война, но опять таки, вообще это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война», чим поширила свої висловлювання, надавши можливість ознайомитись із нею осіб, які знаходилися з нею на той момент.

Після цього, не зупиняючись на вчиненому продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи із єдиним злочинним умислом ОСОБА_4 21.02.2024 року перебуваючи в домоволодінні по АДРЕСА_1 , у присутності власника даного домоволодіння ОСОБА_6 та присутньої особи, ОСОБА_7 в ході розмови висловила наступний вираз, який має наступний текст: «Половина фейков, когда прилетела в Харькове ракета в дом, и видно откуда прилетело - с Украины прилетело, с Украинской территории, знакомый фотографировал все, и в итоге выяснилось что там на крыше дома стоял минометчик, по минометчику вдарила ракета в жилой дом. В Буче снимали кино, так как раненые люди лежат в другом месте и вообще при других обстоятельствами - кино».

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (сематико - текстуальної) експертизи мовлення №243 від 07.05.2024 року у висловлюваннях ОСОБА_4 , які були здійснені нею 23.01.2024 та 21.02.2024 року в домоволодінні по АДРЕСА_1 , міститься інформація щодо:

- виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема у висловлюваннях: «Половина фейков, когда прилетела в Харькове ракета в дом, и видно откуда прилетело с Украины прилетело, с Украинской территории, знакомий фотографировал все, и в итоге выяснилось что там на крыше дома стоял минометчик, по минометчику вдарила ракета в жилой дом. В Буче снимали кино, так как раненые люди лежат в другом, месте и вообще при других обстоятельствами - кино»;

- заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема у висловлюваннях: «это не война, когда била война то вся страна работала, все заводи производили технику, вся страна работала на победу, и от 24-го когда начало гепать я сразу поняла нее это не война, зто что-то другое но не война, потому что німці коли йшли вони косили всіх, там не спрощували чи ти из сильсовета чи, косили всех подряд, а тук как то виборочно. Прихисток від війни, ну знов же таки, а де та війна, може вони з Косово і хто воює в України, немає війни в Україні»;

- представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, зокрема у висловлюваннях: «это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война» «Они - говорят в международних кругах щас уже єсть такие которие употребляют слово война, но опять таки, вообще это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война».

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй у вину кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті не визнала та пояснила, що війна росії проти України розпочалась ще у 2014 році, а повномасштабне вторгнення у лютому 2024-го. Дійсно у січні 2024 р. вона разом із ОСОБА_8 мали намір створити ініціативну групу для громадського контролю за діяльністю органів місцевої влади. З цією метою вона стала більш тісно спілкуватись із мешканкою села ОСОБА_6 , яка до цього демонструвала активну громадянську позицію. ОСОБА_6 запрошувала їх декілька разів до себе додому з метою обговорення кандидатури ОСОБА_9 як очільника даної групи. Цього дня вони перебуваючи в гостях у ОСОБА_10 спілкувались з приводу громадського контролю. Вона не схвалювала агресію росії, звертала увагу на те, що агресію не називають війною інші. Щодо подій у м. Харків, вона чула цю розповідь від невідомої їй людини, коли їхала потягом. Дійсно на початку вторгнення не було у держави можливості повністю мобілізувати усі ресурси та організувати суцільний супротив агресії та роботу на перемогу. Вона не заперечувала війну. А громадянською її називала тому, що воюють громадяни. Значення терміну «громадянська» їй на той час не було відоме. Щодо ОСОБА_11 дуже швидко зняли фільм замість того, щоб витрачати кошти на озброєння. Вона не говорила про те, що у бучі розстрілювали людей українські солдати. Взагалі вона ані у словах, ані у діях, ані в думках інкримінованих у вину дій не вчиняла.

За клопотанням сторони захисту був допитаний як свідок ОСОБА_12 , який показав, що обвинувачена є його приятелькою, з якою вони створювали ініціативну групу для громадського контролю над місцевою владою. Вирішили до даного процесу залучити мешканку даного селища ОСОБА_6 .. Остання запропонувала ОСОБА_9 в якості керівника даної групи та організувала зустріч у себе вдома. Коли вони підійшли до її двору, то автомобіль ОСОБА_13 вже був припаркований поруч а сам ОСОБА_14 перебував у будинку, що свідчить про те, що ОСОБА_15 організувала дану зустріч з метою вчинення незаконних та провокаційних дій. Вони розмовляли на тему громадського контролю, проблем, які необхідно першочергово вирішувати на місцевому рівні. Ініціаторами розмов на політичні теми ані він, ані ОСОБА_16 не були. Розмова велась спокійно, будь-яких конфліктів не було. Як дізнався пізніше, ОСОБА_16 проводила запис розмови таємно. Заперечує , що ОСОБА_16 в розмові не визнавала збройну агресію росії та не визнавала війну. Також вона не говорила про те, що у бучі насильство щодо людей робила Україна. Про м. Харків він взагалі розмову не чув. Йому відомо, що ОСОБА_16 не підтримує збройну агресію росії. Дану подію пов`язує із можливою помстою влади через події на сесії ради коли між ними як представниками громадськості та керівництвом місцевої влади стався конфлікт, адже пізніше і відносно нього було ініційоване аналогічне кримінальне провадження.

Судом також була допитана свідок сторони захисту ОСОБА_17 , яка повідомила про те, що до початку широкомасштабного вторгнення вона мешкала у м. Тростянці. Проте після зазначених подій переїхала до матері у с. Кириківка. По сусідству із нею мешкає обвинувачена ОСОБА_18 . Із останньою вона підтримує приятельські стосунки та із 2022 р. перебуває разом із нею та ОСОБА_19 в ініціативній групі, що переймається проблемними питаннями життєдіяльності селища, надання адміністративних та комунальних послуг громаді та ін.. Вказана група ніяким чином не обговорювала будь-які політичні питання та не нав`язувала її учасникам ставлення до них. Вона безпосередньо не чула щоб ОСОБА_16 , ані особисто їй, ані під час зібрань піднімала питання пов`язані із збройною агресією проти України та надавала їм оцінку заперечуючи збройну агресію росії чи виправдовуючи її. Із ОСОБА_20 , яку вона знає значно довше, вона перебуваючи разом із ОСОБА_21 зустрілась в місцевому магазині. Відомо, що остання та ОСОБА_14 , якого до цього ніколи не бачила, були ініціаторами зміщення з посади попереднього очільника селища. Остання проявила ініціативу щодо того, щоб приєднатись до ініціативної групи, на що вони погодились. Проте, ОСОБА_15 не виявляла бажання приймати участь у спілкуванні з ними деінде, а запрошувала до себе додому. Після 2024 р. вона була у неї вдома 1 чи 2 рази. Там також перебувала ОСОБА_16 та ОСОБА_22 ОСОБА_9 разом із ними не було. В ході спілкування вони обговорювали проблеми життєдіяльності селища і обвинувачена в ході розмови взагалі не піднімала будь-яких політичних питань у т.ч. стосовно подій у м. Буча, не виправдовувала та не заперечувала агресію росії проти України. В ході бесід вона відлучалась за власними потребами та для розмови телефоном. У неї взагалі не виникало підозр із приводу того, що ОСОБА_15 записувала розмови між ними на звукозаписувальний пристрій. Раніше між ОСОБА_21 та ОСОБА_23 будь-яких конфліктних ситуацій не помічала.

Дані покази обвинуваченої та залучених нею свідків суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене інкриміноване у вину кримінальне правопорушення. Так, свідок ОСОБА_12 притягується до кримінальної відповідальності за ст. 436-2 ч. 1 КК України за тих же обставин і безпосередньо заінтересований у кінцевому результаті розгляду даного кримінального провадження. Свідок ОСОБА_17 не була безпосереднім очевидцем інкримінованих у вину обвинуваченій подій.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй у вину суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами.

Так, допитана в судовому як свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона обвинувачену знає давно як мешканку села. Восени 2023 р. вони вирішили зібратись з приводу створення ініціативної групи з приводу контролю над місцевою виконавчою владою. Збирались то у неї вдома, то у селищній раді, то у ОСОБА_24 по пров. Шкільному. Збирались вона, обвинувачена ОСОБА_16 , ОСОБА_25 разом із дружиною. У ході розмов ОСОБА_16 говорила про те, що розстріли та насилля у Бучі вчиняли українці. Поки там були росіяни все було добре. На її заперечення про те, як таке може бути, відповідала, що свідок нічого не знає. Також ОСОБА_16 говорила, що Україна це штучно створена держава і їхній населений пункт обстрілювали українські літаки. Говорила, що саме Україна розпочала війну. Також ОСОБА_16 надсилала їй електронні адреси російських сайтів із мережі «Телеграм», запрошувала до закритих груп таких як «кукурудза», «багнет нації», «одинокие волки» та ін.. Обвинувачена приймала участь у відео конференціях зазначених груп в яких велась проросійська пропаганда. Вона запитувала у обвинуваченої ОСОБА_26 навіщо та скидає їй посилання на ці сайти, та відповіла що у них все однакове. Вона ж вийшла із групи, до якої попередньо приєдналась і більше не контактувала із нею. Після цього вона зателефонувала на гарячу лінію СБУ. До неї приїхали хлопці та вона попросила перевірити обвинувачену. Це було восени. При цьому показала їм скинуті обвинуваченою посилання на електронні адреси проросійських сайтів Телефон у неї не вилучали. Наступного разу до неї приїздили 17.01.2024. Тоді ж вона показала їм фрагменти записів розмов зроблені на диктофон за допомогою належного їй мобільного телефону. Підтвердила, що зазначені у обвинувальному ауті висловлювання ОСОБА_26 дійсно мали місце, у т.ч. щодо подій у м. Буча, м. Харків, та щодо заперечення агресивної війни розв`язаної росією.

У січні до неї прийшла обвинувачена ОСОБА_16 , ОСОБА_27 . До них також долучився ОСОБА_14 . Розмови вона таємно записувала на диктофон власного мобільного через недовіру до обвинуваченої ОСОБА_26 з огляду на її попередні дії і висловлювання. Увімкнула запис як тільки-но та переступила поріг будинку. Поро записану 21.01.2024 розмову повідомила правоохоронців. Проводила запис розмов декілька разів у т.ч. 21.02.2024 Пороте телефон у неї не вилучали, а у її присутності слідчий перекинув інформацію на власний пристрій.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 показав, що він є учасником бойових дій, головою місцевої спілки ветеранів. 21.02.2024 заїхав додому до своєї знайомої ОСОБА_6 на її запрошення. Заїхав не заплановано, просто на той час перебував неподалік. В будинку помітив обвинувачену ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .. Вони між собою розмовляли. В ході розмови ОСОБА_16 та ОСОБА_22 почали підбивати їх до вчинення саботажу не сплати житлово-комунальних послуг, що його обурило. Також його обурило те, що останні почали висловлювати звинувачення на адресу українських збройних сил про те, що саме вони обстрілюють себе та мирне населення, про те, що військові воюють виключно за гроші. Він заперечив дану обставину та привів у приклад себе, як особи, яка стала на захист Батьківщини ще з самого початку агресії отримуючи незначне грошове утримання. Вони не сприймали його доводи та звинувачували в усьому владу. Він не може дослівно переказати усе що говорила ОСОБА_16 , проте пам`ятає, що остання розповідала про те, що у м. Харкові стояв міномет на даху будинку і з нього наші військові били по мирному населенню міста. Також вона говорила і за міста Ірпінь та бучу, а також за Кириківку. Пояснювала, що всі негативні дії там робили українські війська. (у т.ч. розстріли мирного населення). Говорила про те, що все, що робить Росія - це добре, а все, що робить України погано. ОСОБА_16 заперечувала збройний напад і кваліфікувала збройну агресію як громадянський конфлікт та особистий конфлікт президентів двох країн. Вони і наразі чекають окупації нашої території російськими військами. ОСОБА_16 забороняє своїй неповнолітній доньці отримувати паспорт громадянина України. Стверджує, що ОСОБА_16 та ОСОБА_22 висловлювали свої думки та позиції, а не інтерпретували думки інших. Про те, що ОСОБА_15 записувала хід розмови на диктофон, він не знав, будь-якої попередньої домовленості із нею про це у нього також не було. Він був не в змозі продовжувати діалог та першим покинув місце події.

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи мовлення №243 від 07.05.2024 року у висловлюваннях ОСОБА_4 , які були здійснені нею 23.01.2024 та 21.02.2024 року в домоволодінні по АДРЕСА_1 міститься інформація щодо:

- виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема у висловлюваннях: «Половина фейков, когда прилетела в Харькове ракета в дом, и видно откуда прилетело с Украины прилетело, с Украинской территории, знакомий фотографировал все, и в итоге выяснилось что там на крыше дома стоял минометчик, по минометчику вдарила ракета в жилой дом. В Буче снимали кино, так как раненые люди лежат в другом, месте и вообще при других обстоятельствами -кино»;

- заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема у висловлюваннях: «это не война, когда била война то вся страна работала, все заводи производили технику, вся страна работала на победу, и от 24-го когда начало гепать я сразу поняла нее это не война, зто что-то другое но не война, потому что німці коли йшли вони косили всіх, там не спрощували чи ти из сильсовета чи, косили всех подряд, а тук как то виборочно. Прихисток від війни, ну знов же таки, а де та війна, може вони з Косово і хто воює в України, немає війни в Україні»;

- представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, зокрема у висловлюваннях: «это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война» «Они - говорят в международних кругах щас уже єсть такие которие употребляют слово война, но опять таки, вообще это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война».

Також стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 були надані наступні докази.

Протокол огляду місця події від 23.02.2024 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету відділу поліцейської діяльності № 1 (с. В-Писарівка) Охтирського РВП УНП в Сумській області по вул. Незалежності, 10 в смт. В-Писарівка Охтирського району по вул. Незалежності, 10, присутня свідок ОСОБА_6 надала свій мобільний телефон марки Redmi чорного кольору із звукозаписами висловлювань ОСОБА_4 здійснені 23.01.2024 року та 21.02.2024 року, під час якого зазначений мобільний телефон було вилучено на зберігання до відділу поліції (а.с. 54).

Протокол огляду предметів, як речових доказів від 23.02.2024 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету відділу поліцейської діяльності № 1 (с. В-Писарівка) Охтирського РВП УНП в Сумській області по вул. Незалежності, 10 в смт. В-Писарівка Охтирського району по вул. Незалежності, 10, було оглянуто мобільний телефон марки Redmi чорного кольору, під час огляду якого було виявлено два файли із звукозаписами висловлювань ОСОБА_4 здійснені 23.01.2024 року та 21.02.2024 року, які вказують на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України (а.с. 55).

Протокол відтворення відеозапису слідчої дії та копіювання відеозапису, що був зроблений при слідчих діях на CD-R диск, від 23.02.2024 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету відділу поліцейської діяльності № 1 (с. В-Писарівка) Охтирського РВП УНП в Сумській області по вул. Незалежності, 10 в смт. В-Писарівка Охтирського району по вул. Незалежності, 10, в ході якого за допомогою свого мобільного телефонусвідок ОСОБА_6 продемонструвала понятим та іншим учасникам звукозапис висловлювань ОСОБА_4 здійснені 23.01.2024 року та 21.02.2024 року. При прослуховуванні звукозапису свідок ОСОБА_6 заявила, що дійсно надані для прослуховування звукозаписи являються звукозаписами висловлювань ОСОБА_4 . Далі вказані звукозаписи за допомогою програми «Nero Express» з мобільного телефону марки «Redmi» чорного кольору, свідка ОСОБА_6 скопійовані на два оптичних CD-R диска з написом «5А» та після завершення перезапису учасникам слідчої дії надано для порівняння звукозаписи з мобільного телефону марки «Redmi» чорного кольору та з оптичних CD-R дисків з написом «5А». Учасники слідчої дії підтвердили правильність переписування звукозаписів на оптичні носії. В подальшому оптичні диски з написом «5А» поміщено до окремих паперових конвертів та опечатано. На конверти приклеєні бірки з пояснювальним написом та підписами учасників.(а.с. 56).

Протокол огляду CD-R диску, від 01.03.2024 року, згідно якого слідчий провів огляд CD-R диску із звукозаписом висловлювань ОСОБА_4 наданої свідком ОСОБА_6 , в ході огляду встановлено:

CD-R диск із звукозаписом висловлювань ОСОБА_4 , який було відтворено за допомогою програмного забезпечення та виділено основний текст, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому міститься інформація про можливе виправдовування нею, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, інформація щодо заперечення нею збройної агресії Російської Федерації проти України, представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішньо громадянського конфлікту, заперечення нею окупації території України і глорифікацію учасників цієї збройної агресії які були здійснені нею 23.01.2024 року наступного змісту:

Висловлювання ОСОБА_4 на відрізку звукозапису на 1 год. 23 хв. наступного змісту: «зто не война, за гроші нічого не продається когда была война, когда фашисти напали то вся страна работала, все заводи производили технику, вся б страна работала на победу, люди голодали, потому что то дествительно была война, и от 24-го когда начало гепать я сразу поняла нее это не война, это что-то другое но не это не война, потому что німці коли йшли вони косили всіх, там не спрашували чи ты из сильсовета чи трактор є в тебе, косили всех подряд, а тук как то выборочно».

Висловлювання ОСОБА_4 на відрізку звукозапису на 4 год. 12 хв. 41 с. наступного змісту: «в Дании Прихисток від війни, опять таки, а де та війна, може вони з Косово і хто воює в Україні, немає війни в Україні, а є вона та війна чи не має там не указано».

Висловлювання ОСОБА_4 на відрізку звукозапису на 4 год. 13 хв. 21 с. наступного змісту: «они говорят в международных кругах щас уже єсть такие которые употребляют слово -война, но опять таки, вообще это считается внутренний конфликт между собой, гражданская война».

CD-R диск зі звукозаписом висловлювань ОСОБА_4 , який було відтворено за допомогою програмного забезпечення та виділено основний текст, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому міститься інформація про можливе виправдовування нею, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, інформація щодо заперечення нею збройної агресії Російської Федерації проти України, представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішньо громадянського конфлікту, заперечення нею окупації території України і глорифікацію учасників цієї збройної агресії які були здійснені нею 21.02.2024 року близько 12 год. 40 хв. наступного змісту:

Висловлювання ОСОБА_4 на відрізку звукозапису на 34 хв. наступного змісту: «Половина фейков, когда прилетела в Харькове ракета в дом, и видно откуда прилетело - с Украины прилетело, с Украинской территории, знакомый фотографировал все, и в итоге выяснилось что там на крыше дома стоял минометчик, по минометчику вдарила ракета в жилой дом. В Буче снимали кино, так как раненые люди лежат в другом месте и вообще при других обстоятельствами - кино..

Стороною захисту заявлене клопотання про недопустимість як доказу запису розмови, оскільки він був проведений таємно із порушенням конституційних прав громадян та похідних доказів.

Вирішуючи питання щодо допустимості зазначеного доказу суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За ч. 1, 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Конституційний суд України рішенням від 20 жовтня 201 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», вирішив, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку встановленого законом, а також одержаних шляхом чинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів. Передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку передбаченому частиною другою статті 66 Кодексу, необхідно враховувати ініціативний чи ситуативний характер дій фізичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

З огляду на викладене, враховуючи цілеспрямований та таємний характер дій ОСОБА_6 при фіксуванні зазначеної розмови, суд прийшов до висновку про недопустимість зафіксованої на диску розмови, як засобу доказування у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене і вищезазначені похідні докази, як-то протокол огляду місця події від 23.02.2024 року; протокол огляду предметів, як речових доказів від 23.02.2024 року; протокол відтворення відеозапису слідчої дії та копіювання відеозапису, що був зроблений при слідчих діях на CD-R диск, від 23.02.2024 року; протокол огляду CD-R диску, від 01.03.2024 року, а також покази допитаних як свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_31 щодо дотримання визначеної законом процедури вилучення та фіксації даного електронного доказу суд не бере до уваги, як такі, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 .

Разом із цим, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також висновок судової лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи мовлення №243 від 07.05.2024 року є належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого їй у вину суспільно-небезпечного кримінального правопорушення. Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що вказані свідки мали упереджене ставлення щодо обвинуваченої, адже судом не встановлено у них будь-якого іншого особистого мотиву окрім не сприйняття дій та поведінки ОСОБА_4 у яких та наразі обвинувачується. Сам по собі факт фіксування ОСОБА_6 у незаконний спосіб вищезазначених висловлювань обвинуваченої не може бути підставою для того, щоб поставити під сумнів надані нею покази як свідка по зазначеному факту.

Висновок експертизи у даному кримінальному провадженні не є головним доказом. Оцінку висловлюванням обвинуваченої суд може надати самостійно. Однак, із урахуванням тверджень вказаних свідків про те, що висловлювання такого змісту дійсно мали місце суд бере його до уваги в сукупності з показами свідків.

Доводи сторони захисту про те, що зазначені в обвинувальному акті висловлювання з боку обвинуваченої частково містять фрази, які та не говорила та про те, що вони вирвані із загального контексту суд також відхиляє, адже загальний зміст і суть усіх висловлювань свідчить про наявність у обвинуваченої стійких анти державницьких поглядів і переконань, що їх вона доносила намагаючись схилити до своєї позиції свідкам. Тому її твердження про протилежне під час допиту та в дебетах суд розцінює як дії спрямовані на уникнення відповідальності.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її дії суд кваліфікує за ст. 436-2 ч. 1 КК України виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Разом із тим, суд вважає за доцільне виключили із обвинувачення зазначення про те, що у ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом схиляння інших людей до своєї позиції під час особистого спілкування з ними виник саме у лютому 2024 року, адже полії, у вчиненні яких обвинувачується остання, мали місце у січні 2024 р..

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка вину не визнала, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, та враховує її вік, сімейний стан (остання має на утриманні двох неповнолітніх дітей) та стан здоров`я, а також висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відсутні.

З урахуванням даних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 436-2 ч. 1 КК України у виді пробаційного нагляду, на строк необхідний і достатній для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Клопотання про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 436-2 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої ОСОБА_32 ..

Строк покарання обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; три флеш накопичувачі марки «Apaser», «Transcend» та невідомої марки синього кольору; ноутбук марки «Toshiba Satelite» в корпусі чорного кольору, які передані ОСОБА_4 , після вступу вироку в закону силувважати повернутим власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 7572 гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1