МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3953/25

Провадження № 1-в/210/490/25

04 червня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Металургійного районного суду м. Кривого Рогу надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 року становило 1921,00 грн, станом на 01.01.2022 року становило 2481,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі (епізод 05.11.2018 року), за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод 05.11.2018 року) на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_4 змінено, скасовано в частині засудження ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК та закрите в цій частині кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст.49 КК.

Визначено вважати засудженим ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК - до 4 років 7 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК до 5 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців. Виключено з резолютивної частини вироку рішення про призначення ОСОБА_4 покарання окремо за ч. 2 ст.185 КК (епізод 05.11.2018 року), а також звільнення від відбування покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК, як зайве.

Відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року вартість викраденого майна за епізодом 01.06.2019 року складає 259,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року вартість викраденого майна за епізодом 19.10.2022 року складає 1615,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене слід вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі без застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене, подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 рокуза ч. 2 ст. 186 КК України до 4(чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі без застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд м. Кривого Рогу, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1