Справа № 715/1167/25
Провадження № 1-кс/715/123/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

власниці майна ОСОБА_7

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В клопотанні посилається на те, що в провадженні відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001320 від 15.04.2025 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 квітня 2025 року о 12:00 год. поштою до ВП №5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області з ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про те, що працівниками ДПС України 14.04.2025 року о 02:00 год. в адміністративних межах с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області на відстані близько 1 км. до кордону із республікою Румунія затримано громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , які за допомогою невстановлених на даний час осіб (особи) мали намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску та за вказану «послугу» заплатили гроші в сумі 10 000 та 12 000 доларів США.

15.04.2025 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.05.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру, за ч.3 ст.332 КК України.

21.05.2025 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Глибоцького районного суду було вилучено автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , який ОСОБА_4 використовував під час доставки вище вказаних осіб до лінії державного кордону з метою їх незаконного переправлення через державний кордон поза пунктом пропуску.

21.05.2025 року автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного просить суд накласти арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_3 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , з метою збереження речового доказу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримала та просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна.

Власниця майна ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вказаний автомобіль потрібен їй, оскільки вона кожного дня відвозить на ньому малолітню дочку до школи. В разі відсутності даного автомобіля вона буде позбавлена можливості відвозити малолітню дочку до навчального закладу, що значно утруднить забезпечення права на навчання доньки.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисників підозрюваного, власниці майна та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до таких висновків.

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що 15.04.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З матеріалів, доданих до клопотання, зокрема постанови про визнання речовим доказом від 21.05.2025 року, вбачається, що транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказом у матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001320.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пункт 1 ч. 2 цієї ж статті вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, вважаю, що з метою забезпечення збереження потенційно наявних на ньому слідів вчинення злочину, проведення певних слідчих з автомобілем, а також задля забезпечення можливої спеціальної конфіскації такого майна, на нього слід накласти арешт.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання щодо підставності клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , вважаю, що спосіб обмеження права власності, визначений в клопотанні, на даний час є не співмірним з цілями і завданнями кримінального провадження № 0001320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, оскільки власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_7 , яка використовує його для транспортування малолітньої доньки до навчального закладу, крім цього вона не вчиняла будь-яких неправомірних дій з даним автомобілем. Відтак, задоволення клопотання про арешт майна в обсязі, викладеному в клопотанні, було б, на думку слідчого судді, непропорційним втручанням в право на мирне володіння майном.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб з обмеженням розпорядження та відчуження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з обмеженням права розпорядження та відчуження на автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_3 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , що знаходиться на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою вул. Комунальників 4 В, м. Чернівці, з метою збереження речового доказу.

Повернути автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: