УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 Справа №607/16285/25 Провадження №1-кс/607/4486/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, водія АТ "Укрпошта", розлученого, який має одну неповнолітню дитину на утриманні, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без визначення розміру застави, щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002098 від 02.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002098 від 02.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в липні 2024, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 будучи обізнаним з діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, без постійного джерела доходів, прийняв рішення про особисте збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Крім того, ОСОБА_7 в липні 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи, що без налагодження каналу надходження наркотичних засобів та психотропних речовин реалізувати свій злочинний умисел неможливо, вирішив гуртом придбавати вказані речовини у невстановлених осіб, які обізнані з діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. З цією метою в липні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), він не в змозі, переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, розробив план злочинної діяльності вирішив сформувати стійку групу осіб для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Задля реалізації свого плану злочинної діяльності та полегшення здійснення злочинної діяльності, ОСОБА_7 в липні 2024 року, точний час досудовим розслідування не встановлено підшукав співучасників з числа своїх знайомих серед наркозалежних осіб. Зокрема, повідомив свою співмешканку ОСОБА_8 , яка також обізнана з діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, про свої злочинні наміри, довівши до її відома деталі зазначеного злочинного плану. Окрім цього, ОСОБА_7 в липні 2024 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, залучив до злочинної діяльності своїх знайомих ОСОБА_4 та його співмешканку ОСОБА_9 , які також обізнані з діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. При цьому ОСОБА_7 довів до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану, а останні, переслідуючи мету швидкого збагачення погодилися на участь у ньому. В свою чергу з метою реалізації злочинного умислу по утворенню організованої групи, з липня 2024, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 дотримуючись попередньо розробленого плану діяльності організованої групи, у невстановлених слідством осіб почав купувати гуртові партії наркотичних засобів та психотропних речовин, не доводячи до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 бажаючи отримувати особисту матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_7 та надали свою добровільну згоду на участь у організованій групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Всі зазначені особи добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиними планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. За таких обставин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 зорганізувались у стійке об`єднання - організовану групу для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Між її учасниками існувала згуртованість та одностайність, постійні міцні внутрішні зв`язки, які ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 підтримували між собою. Організована група була стабільною, що проявлялось у тривалості її існування, системності та детальній організації її функціонування, мала постійний склад. Кожен із учасників групи був обізнаний з єдиним планом організованої групи з розподілом функцій та ролей, спрямованих на досягнення цього плану.

Слідчий у клопотанні зазначає, що утворена ОСОБА_7 , організована група, до складу якої входили також виконавці ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 діяла з липня 2024 року, вчиняючи умисні особливо тяжкі, корисливі злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів до теперішнього часу. У створеній організованій групі, ОСОБА_7 як організатором, було детально розподілені ролі всіх учасників цієї групи; складено план злочинної діяльності та визначено час і способи його виконання; забезпечено взаємозв`язок між співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату. Свою злочинну діяльність організована група здійснювала згідно заздалегідь розподілених між її учасниками ролей, а саме: ОСОБА_7 , як організатор і керівник відвів собі наступні ролі та функції, а саме: розробив план злочинної діяльності, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу - канабіс, психотропних речовин амфетамін та особливо небезпечних психотропних речовин PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); підібрав та залучив до участі в організованій групі інших її учасників; розподілив між учасниками групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого ними плану, та контролював їх виконання, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів; керував діями учасників організованої групи, даючи вказівки, проводив інструктажі з приводу вчинення злочинних дій, спонукав їх до вчинення злочинів, шляхом проведення бесід, наданням порад, тощо, а також координував їх дії під час вчинення злочинів за допомогою стільникового зв`язку і інтернет месенджерів; забезпечував учасників організованої групи наркотичним засобом - канабіс, психотропними речовинами амфетамін та особливо небезпечними психотропними речовинами PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); керував процесом збуту, організованою групою канабіс, психотропних речовин амфетамін та особливо небезпечних психотропних речовин PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); особисто збував наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); зберігав по місцю свого проживання та у гаражах наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту; здійснював розфасовування наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту; забезпечував фінансування групи, її матеріально-технічну базу та розподіляв між учасниками організованої групи кошти, отриманні внаслідок незаконної діяльності; вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності організованої групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами. Зокрема, розробив засоби шифрування розмов під час спілкування між собою учасниками організованої групи за допомогою засобів стільникового зв`язку та інтернет месенджерів. Телефонні розмови велися в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень; одержував грошові кошти від незаконної діяльності; ОСОБА_8 , як виконавець організованої групи, згідно розподілених ОСОБА_7 , як організатором функцій: виконувала вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю групи; спільно з ОСОБА_7 , зберігала по місцю свого проживання наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину - амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту; за вказівкою ОСОБА_7 та спільно з ним здійснювала розфасовування психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту; одержувала грошові кошти від незаконної діяльності; ОСОБА_4 та ОСОБА_9 як виконавці організованої групи, згідно розподілених ОСОБА_7 як організатором функцій: виконували вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю організованої групи; отримували від ОСОБА_7 , наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину - амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) під реалізацію; зберігали по місцю свого проживання з метою збуту наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину - амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); особисто збували наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он); перераховували ОСОБА_7 на вказані ним банківські карти, грошові кошти отриманні від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; одержували грошові кошти від незаконної діяльності. Для підтримання постійного зв`язку і координації спільних дій, з метою конспірації, а також недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами, на виконання вказівок ОСОБА_7 , як керівника організованої злочинної групи, телефонні розмови велися в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень. Створена організована злочинна група діяла на території м. Тернополя.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , у період з липня 2024 року по теперішній час, діючи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності організованої групи, а саме у невстановлених слідством осіб, місці та часі придбавав наркотичний засіб - канабіс, психотропні речовини амфетамін та особливо небезпечні психотропні речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), таким чином забезпечував постачання цих речовин, які в подальшому приносив у гаражне приміщення № НОМЕР_1 , за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 27А гаражного кооперативу «Автолюбитель 1» та у гаражне приміщення № НОМЕР_2 , за адресою м. Тернопіль, пр. Злуки, 2А гаражного кооперативу «Енергетик», де зберігав з метою подальшого збуту. Надалі ОСОБА_7 , діючи з відома учасників організованої групи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності організованої групи, частину наркотичних засобів та психотропних речовин забирав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 де спільно з співмешканкою ОСОБА_8 , здійснював розфасовування цих речовин з метою їх подальшого збуту. В подальшому маючи розфасовані наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_7 , частину їх збував самостійно, а частину вказаних речовин передавав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 для подальшого їх збуту. Далі учасники організованої групи, за допомогою засобів мобільного зв`язку, домовлялися про особисті зустрічі із наркозалежними особами на території м. Тернопіль під час яких збували останнім наркотичні засоби та психотропні речовини. Частину отриманих від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин грошових коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 передавали ОСОБА_7 особисто або перераховували на визначені ним банківські рахунки, частину залишали собі у якості винагороди. Отриманні від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин грошові кошти, ОСОБА_7 використовував для подальшої оптової закупівлі цих речовин та матеріально-технічної бази організованої групи, а решта розподілялися між учасниками організованої групи. Таким чином, в період часу з липня 2024 по теперішній час члени організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, та Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №512/4733 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», здійснювали незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), особам схильним до їх вживання.

Слідчий у клопотанні також вказує, що 06.08.2025 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). З урахуванням викладеного та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий у клопотанні зазначає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, слідчий за погодженням із прокурором вважає, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, є підстави не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на свою непричетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також необхідність здійснення догляду за хворою матір`ю.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 також висловила заперечення щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та недоведеність зазначених слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. За наведеного та посилаючись на міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 в місці його постійного проживання, наявність в останнього ряду захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби, необхідність здійснення догляду за хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, наявність постійного місця проживання та місця роботи - водієм в АТ "Укрпошта", просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 18 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв., який вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002098 від 02.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання - 12 год. 40 хв. 06.08.2025) за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002098 від 02.09.2024; рапорт заступника УБН ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 05.08.2025; протоколи за результатами проведення НС(Р)Д - обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 30.11.2024, 10.12.2024, 13.12.2024, 22.03.2025, 28.03.2025, 23.04.2025 та 09.07.2025; висновки експертів від 27.09.2024, 05.12.2024, 31.12.2024, 20.01.2025, 22.01.2025, 26.02.2025 та 26.05.2025 за результатами проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів; протоколи за результатами проведення НС(Р)Д - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 16.09.2024, 24.10.2024, 18.11.2024 та 21.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) від 28.10.2024; протоколи за результатами проведення НС(Р)Д - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.02.2025, 13.02.2025, 27.02.2025, 19.05.2025 та 08.07.2025; протокол за результатами проведення НС(Р)Д - накладення арешту на кореспонденцію, її огляд і виїмка від 09.05.2025; протокол за результатами проведення НС(Р)Д - зняття інформації з електронних інформаційних мереж від 09.07.2025; протокол огляду відеозапису від 08.07.2025; протокол за результатами проведення НС(Р)Д - візуальне спостереження за особою від 11.12.2024; протоколи огляду від 30.12.2024, 31.12.2024 та 20.01.2025, інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено достатніх обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_4 до злочинів, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, які відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, класифікуються як особливо тяжкі злочини.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, пов`язаних, в тому числі, із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою, що в цілому свідчить про те, що останній, переслідуючи корисливий мотив, може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеною слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні можливість продовження ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, оскільки інкриміновані останньому кримінальні правопорушення стороною обвинувачення кваліфіковано як закінчені злочини.

Поряд з цим, з урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку наведеним в судовому засіданні захисником доводам на захист підозрюваного ОСОБА_4 про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що за встановлених в судовому засіданні обставин та ризиків такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги посилання сторони захисту на наявність в підозрюваного ОСОБА_4 постійного місця проживання та місця роботи, а також необхідність здійснення догляду за хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, втім, за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. З огляду на викладене, вимоги сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.

Оцінюючи доводи захисника про наявність у підозрюваного ОСОБА_4 ряду захворювань, слідчий суддя враховує, що будь-яких медичних висновків, які б засвідчували факт неможливості тримання підозрюваного під вартою в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, слідчому судді не надано.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного; ризик повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. У зв`язку з цим, слідчий суддя враховує мотив та спосіб вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 (в частині вчинення іншого кримінального правопорушення) ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді в межах його дискреційних повноважень, і таке рішення приймається із врахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.

Як видно, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили не визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи клопотання в цій частині, слідчий суддя враховує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 6 статті 132 КПК).

Також слідчий суддя звертає увагу, що тривале та безальтернативне тримання особи під вартою, протиправність дій якої не підтверджена вироком суду, може вважатись виправданим лише за виняткових умов.

Як видно, у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 з даного приводу слідчий вказав лише на той факт, що підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, водночас інших підстав та обставин для не застосування альтернативного розміру застави не навів.

У зв`язку з наведеним та враховуючи недоведеність стороною обвинувачення виняткових обставин для безальтернативного тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Отже, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 год. 40 хв. 04.10.2025.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UА0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/16285/25; провадження №1-кс/607/4486/2025 згідно з ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2025.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до УДМС України в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 04.10.2025.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1