Справа № 643/1931/23
Провадження № 1-кп/643/46/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, військовослужбовець, не одружений, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова з 15.03.2023 знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2023 року відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком застосування до 07.04.2023.

В судові засідання, призначені на 04 квітня 2023 року, 24 квітня 2023 року, 07 червня 2023 року, 03 липня 2023 року, 11 липня 2023 року обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Ухвали суду від 24 квітня 2023 року та 07 червня 2023 року про привід обвинуваченого не виконані, за відсутністю обвинуваченого за відомими суду адресами.

Ухвалами суду від 11 липня 2023 року, 15 лютого 2024 року та 15 жовтня 2024 року надавався дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії останньої ухвали в частині надання дозволу на затримання обвинуваченого встановлювався до 15.04.2025 року.

Однак ухвали суду 11 липня 2023 року та 15 лютого 2024 року виконані не були, обвинувачений в судове засідання не доставлений для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор повторно заявила клопотання про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та постановлення ухвали про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 ухиляється від суду, в судові засідання не з`являється. Привід відносно останнього не виконаний. У зв`язку з викладеним, є підстави вважати, що обвинувачений переховується від суду, тобто існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

13.02.2025 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_5 затримано з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 14.02.2025 клопотання прокурора задоволене, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк, що не перевищує 60 діб до 13.04.2025 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 години 55 хвилини 13.02.2025 року, визначено ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду та запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжено на шістдесят днів, тобто до 17 травня 2025 року включно, із раніше визначеним розміром застави.

Згідно з повідомленням Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 30.04.2025, ОСОБА_5 звільнений 28.04.2025 з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по сплаті застави ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

В судові засідання, призначені на 29 квітня 2025 року, 03 липня 2025 року обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявила клопотання про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та постановлення ухвали про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 ухиляється від суду, в судові засідання не з`являється. У зв`язку з викладеним, є підстави вважати, що обвинувачений переховується від суду, тобто існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою суду від 03.07.2025 надавався дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії останньої ухвали в частині надання дозволу на затримання обвинуваченого встановлювався до 03.01.2026 року.

03.09.2025 року на виконання ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 03 липня 2025 року ОСОБА_5 затримано з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, та обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки останній вже порушував умови застави та ухилився від явки до суду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти обрання її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він на цей час є військовослужбовцем, ухилення від явки до суду не доведено, тому просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника. При цьому не зміг пояснити, яким саме чином він опинився та був затриманий працівниками поліції в м. Харкові, оскільки з липня 2025 року був мобілізований та перебував в учбовій частині за межами Харківської області.

Суд, заслухавши клопотання прокурора та захисника, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Під час розгляду кримінального провадження з боку обвинуваченого ОСОБА_5 мали місце неодноразові неявки у судові засідання, у зв`язку з чим до обвинуваченого було застосовано неодноразово привід через ограни внутрішніх справ. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений залишив місце проживання, за яким йому обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак не повідомив про це ані прокурора, ані суд.

Крім того, під час звільнення з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в зв`язку з внесенням застави, зазначав адресу місця мешкання: АДРЕСА_4 , однак 03 вересня 2025 року був затриманий за іншою адресою мешкання. Про зміну місця мешкання не повідомив ані прокурора, ані суд.

Вищевикладені обставини, вказують на те, що існує ризик того, що обвинувачений усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення буде переховуватися від суду і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 ЦПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» закріплював, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, з урахуванням того, що останній не працює та немає джерел постійного доходу, не з`являвся до суду, немає постійного місця мешкання, перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню, порушив умови застави, то суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити місто та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тому вважає що клопотання прокурора слід задовольнити, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 03.09.2025 року з 10 год. 10 хв.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 205, 376 ч.2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк, що не перевищує 60 (шістдесят) діб до 01.11.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 години 10 хвилин 03.09.2025 року.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близького родича обвинуваченого ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повну ухвалу суду оголосити о 16.30 год. 08 вересня 2025 р.

Суддя ОСОБА_1