Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 494/1989/23
Номер проведження 1-кп/508/10/25
У Х В А Л А

02 липня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498 від 02.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України, суд

установив:

У провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про зупинення судового провадження, у зв`язку із проходженням військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , до його звільнення з військової служби.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали клопотання свого захисника та просили його задовольнити. ОСОБА_6 зазначив, що приїхав в судове засідання, щоб доставити оригінали документів, в подальшому на судовий розгляд приїхати не зможе.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти зупинення провадження.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, судом встановлено наступне:

24.02.2022 року указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

24.02.2022 року Президент України ухвалив Указ «Про загальну мобілізацію».

Відповідно до довідок № № 244, 335, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_6 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (наказ № 46 від 11.02.2025 року) з 11.02.2025 року.

В судові засідання, призначені до 16.04.2025 року, явку обвинуваченого ОСОБА_6 було забезпечено.

В судові засідання від 30.04.2025 року, 21.05.2025 року, 04.06.2025 року та 18.06.2025 року обвинувачений ОСОБА_6 не з`являвся, був на навчанні.

На запит суду щодо повідомлення причин неприбуття ОСОБА_6 до суду та можливості обвинуваченого надалі брати участь в судових засіданнях ВЧ НОМЕР_1 надало відповідь про неможливість подальшої участі ОСОБА_6 у судових засіданнях, у зв`язку з виконанням бойового (спеціального) завдання.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Згідно із статтею 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Крім того, положеннями ч. 1ст. 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно правил, передбачених статтею 217 цього Кодексу.

Зокрема, частинами 3 та 4 статті 217 КПК України передбачено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Таке виділення можливе лише якщо воно не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У рішенні від 23.02.2016 року «Навальний та Офіцеров проти росії» Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «У своїй практиці Суд вже підкреслював значення першочергової та найбільш очевидної гарантії, яка повинна бути надана в тих випадках, коли обвинувачені в одній справі постають перед судом у рамках окремого провадження, а саме зобов`язання судів утримуватися від будь-яких висловлювань, які можуть мати преюдиційне значення для наступного провадження, навіть якщо такі висловлювання не мають обов`язкової сили для інших судів (рішення у справі «Караман проти Німеччини», п. 42-43 та 64-56). Якщо характер пред`явленого обвинувачення не дозволяє суду обійтися без висновків про співучасть третіх осіб у рамках окремого судового провадження і дані висновки можуть вплинути на вирішення питання про правову відповідальність третіх осіб, які постануть перед судом окремо, дану ситуацію слід вважати серйозною перешкодою для виділення справи в окреме провадження. Будь-яке рішення про окремий розгляд справ, настільки тісно пов`язаних між собою з точки зору загальних обставин, повинно ґрунтуватися на ретельному аналізі всіх конкуруючих інтересів, і іншим обвинуваченим повинна бути надана можливість заперечувати проти виділення справи в окреме провадження».

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що він стосується епізодів злочинної діяльності, вчинення яких інкриміновано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб.

На переконання суду, надання оцінки обставинам провадження і прийняття рішення по кожному обвинуваченому окремо не буде сприяти повноті судового розгляду, яка є передумовою постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, на думку суду, виділення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , для окремого розгляду негативно вплине на право кожного з обвинувачених на справедливий суд. Крім того, окремий розгляд одного і того ж обвинувачення в межах різних проваджень сам по собі не забезпечить швидкий, повний та неупереджений судовий розгляд.

Зазначене, свідчить про неможливість виділення матеріалів в окреме провадження відповідно до ст. 217 КПК України, яка прямо забороняє таке виділення, якщо це перешкоджає повноті судового розгляду.

Крім того, норми ст. 334 КПК України встановлюють не обов`язок, а право суду виділяти матеріали справи в окреме провадження, яке реалізується виходячи з критерію необхідності та потреби забезпечення повноти судового розгляду.

Реалізуючи дискреційні повноваження у вирішенні питання про виділення матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такого виділення, оскільки це не є необхідним і негативно вплине на повноту судового розгляду, вимагатиме безпідставного одночасного дослідження одних і тих же доказів в межах двох різних судових проваджень.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 мобілізований та не зможе в подальшому брати участь в судових засіданнях, суд вважає необхідним зупинити судове провадження до звільнення останнього з військової служби, а тому відповідне клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 217, 335, 369, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України, до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7