печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами‚ які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами‚ які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 31.08.2022 в ході проведення обшуку на земельній ділянці :03:005:0024, що на праві власності зареєстровано за Головним управлінням Держземагенства у Київській області, в рамках кримінального провадження №0002139 від 19.10.2021.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0002139 від 19.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження отримано відомості, що в межах Київської області, організована група осіб, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів здійснюють незаконне видобування корисних копалин (пісок) загальнодержавного значення, чим спричинено тяжкі наслідки.

Відповідно до отриманих відомостей від оперативних працівників встановлено, що незаконний видобуток корисних копалин проводиться в межах села Плесецьке, Калинівської ОТГ, Фастівського району, Київської області.

Крім того, проведеними заходами оперативного характеру встановлено, що видобуток корисних копалин проводиться за допомогою спеціального обладнання - земснаряду на намивну карту, яка розташована на вказаних земельних ділянках. Після чого за допомогою спеціальної техніки здійснюється навантаження корисних копалин на вантажні автомобілі для подальшої їх реалізації кінцевому споживачу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» пісок відноситься до корисних копалин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу «Про надра», надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст. 24 Гірничого закону України, при проведенні гірничих робіт гірниче підприємство повинно мати спеціальний дозвіл на користування надрами, акт про надання гірничого відводу.

Відповідно до п. 2 ст. 56 Кодексу основними вимогами в галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

30.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2021, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення за участю спеціалістів було проведено огляд (зазначених в ухвалі) земельних ділянок в межах с. Плесецьке Калинівської ОТГ Фастівського району Київської, під час якого виявлено чотири озера, біля озер розміщені карти насипу піску, а також зафіксовано працюючий земснаряд (землесосний снаряд, тобто плавзасіб, призначений для підводної розробки ґрунтів методом гідромеханізації, а саме перекачуванні спеціальним насосом (ґрунтовим насосом) рідин з високим вмістом частинок ґрунту (пульпи) по спеціальному трубопроводу (пульпопроводу) на великі відстані), який викидав породу на одну з карт намивів. Також були зафіксовані вантажні автомобілі, на які завантажено піщану суміш з місця, де саме здійснювалося його викидання по пульпопроводу, для подальшого вивезення та продажу, в тому числі екскаватори гусеничні, за допомогою яких здійснюється розгортання та завантаження незаконно добутої піщаної суміші на вантажні автомобілі з метою подальшого продажу, а також речі та документи, які підтверджують незаконну діяльність ряду осіб (фізичних та юридичних), виявлені ще три земснаряди, які нещодавно (видно по ґрунту) витягнуті з води, а також зразки піщаної суміші.

Незаконне видобування корисних копалин здійснюється організованою групою осіб, керівництво діяльністю яких здійснюють ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на великій кількості земельних ділянок, до складу яких входять земельні ділянки, які перебувають у власності чи оренді ОСОБА_4 й

ОСОБА_5 . Установлено, що земельні ділянки, на яких здійснюється видобування піску, мають цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», і реєструвалися у власність та оренду у різні роки (періоди).

Сторона обвинувачення вважає, що реалізація незаконно видобутого піску здійснюється за готівкові кошти без відображення будь-яких операцій по бухгалтерському та податковому обліку, однак частина піску може реалізовуватись через підконтрольні суб`єкти підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «ЦЕНТР-100» (), ПП ФІРМА «ДАЛЕР» (), ТОВ «ТРАНСКОМ19» (), ТОВ «ДАЛЕРГРАНІТ» (), ТОВ «АСФАЛЬТ-МАЙСТЕР» (), ТОВ «ТРАНСКОМ-19» (), ТОВ «УКРБЕЛСТРОЙ» (), ПП «БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ» ().

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно видобутий пісок реалізують в адресу інших суб`єктів підприємницької діяльності за готівкові кошти без відображення у бухгалтерському та податковому обліку, а також частково з відображенням таких операцій, а саме: ТОВ «ВІКИНГ ТРАНС» (), ТОВ «ХАУЗ БЕТОН» (), ТОВ «ПРОМБУДЦЕНТР» (), ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ» ().

Водночас, в ході розслідування провадження проведеними заходами оперативного характеру отримано відомості, що видобуток піску також здійснюється невстановленими особами в межах земельної ділянки з кадастровим номером :05:028:0093, що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 та фактично використовується невстановленими досудовим розслідуванням особами

Відповідно до відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :05:028:0093 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 .

Установлено, що незаконно видобутий пісок реалізується/доставляється до земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0024 для будівництва або ж зберігання.

31.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021, у судовій справі № 757/20846/22-к, проведено обшуку на земельній ділянці :03:005:0024, що на праві власності зареєстровано за Головним управлінням Держземагенства у Київській області.

У ході проведення указаного обшуку, окрім іншого, було виявлено та вилучено зразки сипучої речовини, схожої на пісок, яку поміщено в сейф пакети із наступними номерами: № PSP 6106241, вагою 3,8 кг., № PSP 6106243, вагою 3,4 кг. та № PSP 6106242, вагою 3,8 кг., дозвіл на вилучення яких не було надано слідчим суддею під час постановлення указаної вище ухвали.

01.09.2021 постановою слідчого вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002139 від 19.10.2021.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами‚ які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.08.2022 в ході проведення обшуку земельної ділянки із кадастровим номером :03:005:0024, що на праві власності зареєстрована за Головним управлінням Держземагенства у Київській області, в рамках кримінального провадження №0002139 від 19.10.2021, а саме: на зразки сипучої речовини, схожої на пісок, яку поміщено в сейф пакети із наступними номерами: № PSP 6106241, вагою 3,8 кг., № PSP 6106243, вагою 3,4 кг. та № PSP 6106242, вагою 3,8 кг.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1