Єдиний унікальний № 946/6571/25
Провадження № 1-в/946/138/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення

27 серпня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у м. Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у провадженні за клопотанням засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 за ч. 1 ст. 263, ст. 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується

1.Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, в якому просить зарахувати йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 у строк покарання у виді позбавлення волі за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.11.2015 по 17.03.2016.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив зарахувати йому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком Приморського районного суду м.Одеси у вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що такі питання не можуть бути предметом розгляду Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, а тому немає підстав для задоволення клопотання.

4. ОСОБА_3 засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. У резолютивній частині зазначеного вироку визначено обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_3 з моменту взяття його під варту, тобто з 01.04.2022.

5.Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без задоволення, а зазначений вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 без змін, у зв`язку з чим цей вирок в силу ст. 532 КПК набрав законної сили та в силу ст. 533 КПК підлягає виконанню.

6.Згідно листу Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 26.08.2025, засуджений ОСОБА_3 очікує планову варту для здійснення конвоювання до Вознесенської виправної колонії №72, оскільки 25.08.2025 надійшов наряд ДПВКП.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

7.Суд, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 , дослідивши надані документи, дійшов висновку, що клопотання слід повернути з таких підстав.

8.Так, за змістом п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

9.Враховуючи, що вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 набрав законної сили 20.05.2025 та підлягає виконанню, а засуджений ОСОБА_3 утримується під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» саме у зв`язку з виконанням вказаного вироку, а також те, що на час вирішення клопотання засудженому видано наряд для відбування покарання та він очікує планову варту на конвоювання, Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в силу наведених п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК уповноважений вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

10.Разом з цим, згідно п. 6 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.

11.А відповідно до абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.

12.З розглядуваного клопотання засудженого ОСОБА_3 випливає, що він фактично не погоджується із застосованим Біляївським районним судом Одеської області розрахунком строку попереднього ув`язнення до строку покарання, при цьому засуджений ОСОБА_3 в своєму клопотанні просить застосувати правила розрахунку, що були передбачені ч. 5 ст.72 КК в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII. Але на даний час ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 №2046-VIII.

13.Вирок Біляївського районного суду Одеської області відносно ОСОБА_3 був ухвалений 17.05.2023, тобто вже після того як ч. 5 ст. 72 КК вже декілька разів викладалася в новій редакції Законами від 26.11.2015 № 838-VIII та від 18.05.2017 №2046-VIII.

14.Крім того, Верховний Суд у абз. 4 п. 65 постанови від 29.08.2018 у справі №663/537/17 висловив висновок про те, що Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

15.Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , висловлюючи прохання у своєму клопотанні здійснити зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами іншого закону, відмінного від того, що був застосований судом, що ухвалив відносно засудженого вирок, фактично ставить питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а вирішення цього питання віднесено до компетенції суду апеляційної та/або касаційної інстанції, і не може бути вирішене в порядку виконання вироку судом першої інстанції.

16.Крім того, з клопотання засудженого також випливає, що він просить зарахувати йому у строк покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 попереднє ув`язнення за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016, частина покарання за яким частково була приєднання до покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК, що останньою не передбачено. Такі положення містяться в другому реченні ч. 4 ст. 70 КК. Таким чином засуджений ОСОБА_3 і в цьому випадку також фактично ставить питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. А як було вище наведено, вирішення цього питання віднесено до компетенції суду апеляційної та/або касаційної інстанції, і не може бути вирішене в порядку виконання вироку судом першої інстанції.

17.До того ж, як вбачається з ухвали Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 вказані вимоги засудженого ОСОБА_3 вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції. Предметом розгляду вказаної інстанції також були і вимоги про призначення засудженому покарання із застосуванням положень ст.71 КК за сукупністю вироків Приморського районного суду м.Одеса від 17.03.2016 та Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023.

18.Враховуючи, що Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області не є судом апеляційної або касаційної інстанції, то питання, які порушує засуджений ОСОБА_3 у своєму клопотанні не можуть бути розглянуті Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області як судом, встановленим законом в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», тому клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення слід повернути без розгляду.

Керуючись ст. ст. 33, 537, 539 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 у строк покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023, що набрав законної сили 20.05.2025, повернути без розгляду.

2.Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 право звернутися зі скаргою на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 та/або на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 для вирішення порушених питань в касаційному порядку до Верховного Суду.

3.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

4.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1