Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2406/25

Номер провадження: 1-кп/511/301/25

09 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження №0000366, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.05.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Буценівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 122 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Зміст обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп?яніння 15 квітня 2025 року у вечірній час, приблизно о 22 годині, перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , під час вживання спиртних напоїв на ґрунті неприязних відносин вирішив спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Приблизно о 22 годині 10 хвилин, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, правою рукою наніс декілька (два-три) ударів в ділянку ребер (ліва передньо-бічна поверхня грудної клітки) потерпілому, який перебував у положенні лежачи на ліжку, після чого ОСОБА_4 місце події покинув.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому бічних відділів 5-6 лівих ребер з ознаками часткової консолідації (зрощення), чим заподіяв потерпілому ушкодження, які не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров?я (строком більш як 21 день) і за вказаною ознакою відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого у суді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи. Суду показав, що 15.04.2025 року прийшов в гості до знайомого односельчанина ОСОБА_5 , де вони розпивали спиртні напої. Піж час вживання алкоголю між ними виникла сварка, господар будинку образив його, а тому він наніс йому декілька ударів кулаком по спині за це. Щиро кається у скоєному, вони з потерпілим на даний час примирилися.

Докази винуватості.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_4 його знайомий, 15.04.2025 року прийшов до нього додому в гості, під час зустрічі розпивали спиртні напої, посварилися і ОСОБА_4 побив його. На другий день він зрозумів, що в нього поламані ребра і звернувся за допомогою. На теперішній час вони примирилися і він не має до обвинуваченого претензій.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його причетність до вищевказаного кримінального правопорушення по справі підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: - витягом з Реєстру досудового розслідування про порушення кримінального провадження № 0000366 від 07.05.2025 року; - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; - ухвалою слідчого судді від 27.06.2025 року; - висновком судово-психіатричної експертизи від 18.06.2025 року №437, відповідно до якого у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні хворобливі психічні порушення, які за ступенем виразності не позбавляють його здатності повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування заходів примусового характеру не потребує.

Щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України.

Відтак обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення по всім обставинам пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював фактичні обставини і не заперечував проти ни .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні доведена, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Щодо призначення покарання.

Суд призначаючи, покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Так обставини, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання для обвинуваченого суд враховує, що останній задовільно характеризується по місцю проживання, перебуває на обліку у лікаря психіатра в зв"язку з отриманою трудовою травмою, є особою з інвалідністю третьої групи, раніше не судимий, крім цього примирився з потерпілим ОСОБА_5 і потерпілий зайняв сприятливу позицію щодо нього та просив суд не призначати реальну міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідне й достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України та можливим звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 20___ року

Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді

у справі за _______________,

провадження _______________

Голова Роздільнянського районного суду

Одеської області ___________________ ОСОБА_1