Справа № 727/4184/25
Провадження № 1-кп/727/259/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001090 за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Глибока, Чернівецького району, Чернівецької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , завідувача відділення нейро-вертебрології комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради, , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР №0001090 від 26.03.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 квітня 2025 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

30 червня 2025 року в підготовчому судовому засіданні сторони представили суду угоду про визнання винуватості, укладену 04 квітня 2025 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001090 від 26.03.2025 року з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, за участю захисників адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України в приміщенні Чернівецької окружної прокуратури.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України. А також в угоді зазначено покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Зі змісту вищевказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтвердив факт укладення угоди про визнання винуватості від 04 квітня 2025 року, просив затвердити укладену між ними угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 погоджене покарання, а саме: за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 692 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.; за ч. 1 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 692 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 34 000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 51 000 грн. Вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості було дотримано вимоги та правила КПК України та КК України.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що розуміє свої права та характер обвинувачення, передбаченого ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону та угода відповідає інтересам його підзахисного.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, угодою про визнання винуватості від 04 квітня 2025 року та документами, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до наступних висновків.

У запропонованій до затвердження судом угоді про визнання винуватості від 04 квітня 2025 року зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України, тобто одержанні неправомірної вигоди службовою особою за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища; складанні і видачі завідомо неправдивих офіційних документів, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

З угоди про визнання винуватості вбачається, що сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання, а саме: за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 692 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.; за ч. 1 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 692 КК України у вигляді штрафу у розміні 2000 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 34 000 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 51 000 грн.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктами 3, 4 ч.1 ст. 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Так, судом встановлено, що згідно вимог ч.2 ст. 69 КК України передбачено, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, санкцією ч.1 ст. 368 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

А також, санкцією ч.1 ст. 366 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За наведених обставин, умови даної угоди суперечать вимогам КК України.

Що стосується інтересів суспільства, слід вказати, що суспільний інтерес - це інтерес суспільства або усередненого (репрезентативного) представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку. Термін має широке поширення в контексті протиставлення громадських і особистих інтересів. При цьому передбачається, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих громадян. Держава є тим органом, який функціонує в суспільстві для формулювання і захисту громадських інтересів.

Так, в зазначеній угоді про визнання винуватості прокурор зазначає наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що в угоді відсутнє обґрунтування забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, (обвинуваченого).

У цьому випадку інтерес держави (суспільства), щодо призначення належного покарання винним, може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслідування. Тобто в обмін на узгоджену міру покарання обвинувачений мав би сприяти викриттю співучасників злочинів, повідомляти схему злочинної діяльності, тощо, чого не відображено в представленій суду угоді.

Оскільки при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК України встановлено, що вона укладена з суттєвими порушеннями КПК та КК України, укладення угоди про визнання винуватості буде суперечити інтересам суспільства, а також суперечити вимогам Закону, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і вважає за необхідне продовжити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні у загальному порядку.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

При цьому, пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п.18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що надана на затвердження угода про визнання винуватості від 04 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0001090 не відповідає вищевказаним вимогам, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, а також не відповідає вимогам КК України та загальним засадам кримінального провадження, що визначені у ст. 7 КПК України, зокрема принципу верховенства права, законності, змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань.

Відповідно до абзацу 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, в разі відмови в затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Беручи до уваги, що угода про визнання винуватості надійшла до суду під час підготовчого судового засідання, суд вважає за можливе продовжити підготовче судове провадження у загальному порядку.

Керуючись статтями 314,316, 372, 470,474 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 04 квітня 2025 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001090 від 26.03.2025 року з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, за участю захисників адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України та продовжити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: