Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7351/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/497/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 296/7351/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гриньки, Звягельського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не має, раніше не судимого,

строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені та ґрунтуються на припущеннях слідчого. Вказує, що в клопотанні слідчого не зазначено обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в строки досудового слідства та в строки тримання під вартою ОСОБА_8 в 60 діб. Стверджує, що починаючи з 15.05.2025 року за участю підозрюваного не проведено жодної слідчої дії, а тому вважає що підозрюваний ОСОБА_8 безпідставно утримується під вартою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, зазначає, що продовжуючи ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя безпідставно не визначив йому розмір застави.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 04.07.2025 року слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000462 від 07.05.2024 за підозрою, зокрема, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, з підстав того, що група осіб діючи за попередньою змовою перебуваючи у невстановленому місці незаконно збули психотропну речовину, обіг якої обмежений, а саме амфітамін, масою 0,0606 гр., та продовжують на території Житомирської області, незаконно здійснюють виготовлення та збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

13.05.2025 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України

15.05.2025 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.07.2025 року, без визначення розміру застави.

Закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не можливо з об`єктивних причин, проте, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України та, з огляду на необхідність проведення ряду процесуальних заходів у кримінальному проваджені, що потребує додаткового часу, слідчий просив продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор подає не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Положеннями ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію та майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вищевказаних вимог закону дотримався та здійснив аналіз доказів, які дають достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються доказами, які містяться в клопотанні слідчого, а саме: протоколами за результатами проведення НСРД № 2818т/105/40-2024 від 25.11.24 року, № 2826т/105/40-2024 від 26.11.24 року, № 2873т/105/40-2024 від 07.12.24 року, №2872т/105/40-2024 від 07.12.24 року, № 3005т/105/40-2024 від 25.12.24 року, № 3001т/105/40-2024 від 24.12.24 року, № 3002т/105/40-2024 від 24.12.24 року, № 630т/105/40-2025 від 13.03.25 року, № 629т/105/40-2025 від 13.03.25 року, № 554т/105/40-2025 від 26.02.25 року, № 584т/105/40-2025 від 03.03.25 року, № 589т/105/40-2025 від 04.03.25 року, № 417т/105/40-2025 від 10.02.25 року, № 418т/105/40-2025 від 10.02.25 року, № 286т/105/40-2025 від 23.01.25 року, № 265т/105/40-2025 від 22.01.25 року, № 88т/105/40-2025 від 09.01.25 року, № 89т/105/40-2025 від 10.01.25 року, № 3036т/105/40-2025 від 27.01.25 року, № 144т/105/40-2025 від 15.01.25 року, № 145т/105/40-2025 від 15.01.25 року, № 145т/105/40-2025 від 01.05.25 року; висновками експертів від 17.01.2025 року № CE-19/106-25/671-НЗПРАП, від 22.01.2025 року № CE-19/106-25/673-НЗПРАП, від 14.02.2025 року № CE-19/106-25/675-НЗПРАП, від 22.01.2025 року № CE-19/106-25/468-НЗПРАП, від 22.01.2025 року № CE-19/106-25/468-НЗПРАП, від 17.01.2025 року № CE-19/106-25/523-НЗПРАП, 20.01.2025 № CE-19/106-25/666-НЗПРАП, від 14.01.2025 року № CE-19/106-25/664-НЗПРАП, від 22.01.2025 року № CE-19/106-25/525-НЗПРАП, від 14.01.2025 року № CE-19/106-25/529-НЗПРАП, від 15.01.2025 року № CE-19/106-25/5557-НЗПРАП, від 15.01.2025 року № CE-19/106-25/668-НЗПРАП, від 14.01.2025 року № CE-19/106-25/555-НЗПРАП, від 15.01.2025 року № CE-19/106-25/559-НЗПРАП, від 08.05.2025 року № CE-19/106-25/8130-НЗПРАП, від 08.05.2025 року № CE-19/106-25/8124-НЗПРАП; протоколом огляду місця події від 02.05.2025 року за географічними координатами 50,1449729,27,4830589, що за адресою: с. Полоне, Хмельницька область; протоколом огляду місця події від 02.05.2025 року за географічними координатами 50,1573808,27,5127452 за адресою: с. Полоне, Хмельницька область та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За таких обставин, слідчій суддя, на думку апеляційного суду, дійшов правильного висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, слідчій суддя дійшов висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких останній підозрюється, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, можливість незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження з метою схилити останніх до відмови від показань, за для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки повне коло осіб ще не встановлено і вони не допитувалися судом, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється, враховуючи їх кількість та стадію кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вказаних ризиків є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність визначення розміру застави, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів..

Посилання захисника на можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів також вважає безпідставними з урахуванням стадії кримінального провадження та обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень.

Більш того, стороною захисту не доведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2025 року, якою продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :