№ 1-кп/756/1630/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000126 від 26.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Караяшник Старобільського району Луганської області, громадянин України, здобув середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 02.05.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 3 (три) місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 15 липня 2025 року зазначений обвинувальний акт передано судді ОСОБА_1 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Також, не наполягав на участі захисника у судовому засіданні.

Відповідно ст. 52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів є необов`язковою.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження № 0000126 від 26.05.2025, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, підсудне Оболонському районному суду міста Києва, підстав для закриття кримінального провадження або його зупинення немає, підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України немає. Підстав, які б унеможливлювали призначення до судового розгляду відсутні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу та підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи ризиками, які передбачені ст. 177 КПК України: ризиком переховування, ризиком впливу на представника потерпілого та свідків, ризиком вчинення іншого кримінального провадження.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його тітки в Оболонському районі.

Щодо продовження запобіжного заходу, суд, вислухавши доводи сторін, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що на час здійснення судового провадження існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Так, ризик переховування обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 усвідомлює гіпотетичну міру покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, та може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків є те, що обвинуваченому відомо місце їх проживання, роботи, оскільки обвинувачений ознайомлений зі змістом протоколів допитів представника потерпілого та свідків.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він на даний час не має постійного, стабільного джерела доходу та належних засобів для існування, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину тому, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність.

Також, суд встановив що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, а саме: не працює, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави.

За скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від пяти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року для працездатних осіб складає 3 028 гривень.

Для того, а би можна було вважати заставу такою, яку обвинувачений здатен внести та яка може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен урахувати положення статей 177, 178 КПК України, а також раціонально співставити її розмір з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину, як і матеріальним станом обвинуваченого.

За наведених підстав, суд вважає можливим при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі, яку обвинувачений має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільненим з-під варти та на нього може бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На переконання суду, застава у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту постійного проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати прокурору на зберігання свій паспорт, який дає право виїзду з України (за наявності), утримуватись від спілкування зі свідками і потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора стосовно ОСОБА_4 , слід задовольнити.

Враховуючи вище викладене, до спливу терміну тримання під вартою винести вирок суду у справі не можливо, обставини, що є підставою для взяття обвинуваченого під варту на даний час не змінилися, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та необхідним продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2025 року

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 26.05.2025 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у приміщенні Оболонського районного суду м. Києва на 11 годину 30 хвилин 29 липня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 вересня 2025 включно.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту постійного проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати прокурору на зберігання свій паспорт, який дає право виїзду з України (за наявності);

5) утримуватись від спілкування зі свідками і представником потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1