Справа № 181/2014/25
Провадження № 1-кп/191/250/25
У Х В А Л А

іменем України

11 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Учасники кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

У підготовчому судовому засідання встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд.

Крім того, прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник висловили заперечення проти продовження строку тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів», хоча й не єдиним. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду підтверджують доводи щодо ризику, передбачених п 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпав і не зменшився, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, розгляд справи ще не розпочато, а відтак не встановлена позиція обвинуваченого щодо пред`явленого йому обвинувачення та самого діяння, у вчиненні якого він обвинувачується.

З урахуванням вищезазначеного ризику, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченому діяння, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеному вище ризику, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Також варто зазначити, що суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку також є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 183, 217, 314-317, 331, 334, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09.10.2025 року включно.

По кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України призначити судовий розгляд 11 серпня 2025 року о 13.55 годині.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині, що стосується питання про продовження строку запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повна ухвала складена 13.08.2025 року.

Суддя ОСОБА_1