Провадження № 1-кп/742/415/25
Єдиний унікальний № 742/1973/25
У Х В А Л А

іменем України

25 квітня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,

установив:

Прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 04.07.2016 до Чернігівської обласної прокуратури надійшла письмова заява ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 з приводу укладення нею 11.01.2016 договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , який вона вважає шахрайством.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні проводилося досудове розслідування, вчинено ряд слідчих (розшукових) дій, допитана потерпіла, свідки, проте, достатніх доказів, які б вказували на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, підозра жодній особі не пред?являлася і достатніх даних для пред?явлення підозри на даний час немає.

Оскільки дане кримінальне правопорушення, було скоєно у 2016 році, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши подане клопотання і надані суду для огляду матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновків.

17 жовтня 2019 року набрав чинностіЗакон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства»за №187-ХІ від 04 жовтня 2019 року, який запровадив зміни до порядку здійснення кримінального провадження та його закриття.

Так відповідно до п.3-1 ч.1ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що згідност.2 КПК Українизавданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч.2ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК Українивизначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Аналіз вищенаведених положеньКримінального процесуального кодексу Українидає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1ст. 284 КПК Українимає передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободдержава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 04 липня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за №0000216 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим проведено допит потерпілого.

Відповідно до копії Доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, слідчим доручено працівникам СКП Прилуцького відділу поліції: встановити місце знаходження та допит в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Проте, матеріали справи такі докази не містять.

Вказане розслідування аж ніяк не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення віднесено до виключних повноважень органу досудового розслідування та прокурора.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запровадженаЗаконом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства»та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чиннимКПК Українита матиме формальний характер.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті даного кримінального провадження, на підставі п.3-1 ч.1ст.284 КПК Українислід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.2, 7,9, 284, 369-372, 376 КПУ України, суд

П О С ТА Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України -відмовити в повному обсязі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7