Справа №463/8016/25
Провадження №1-кс/463/8261/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

15 вересня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

слідчий за погодження з прокурором звернувся до слідчого судді у порядку ст. 170, ст. 171 КПК України з клопотанням про накладення арешту на майно перелічене у клопотанні, яке 09.09.2025 вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступні речі та документи: мобільний телефон «Самсунг S24», з сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР № S1001011, записник чорно білого кольору, конверт в якому знаходиться звернення працівників, які поміщено до сейф пакету ДБР № S1001012.

Мотиви та підстави клопотання викладені слідчим у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 174 КПК України.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд клопотання за його відсутності. Просив накласти арешт на майно, з мотивів та підстав, викладених у клопотанні.

Володілець майна у судове засідання не прибув, про час, місце та дату розгляду клопотання слідчого були повідомлений належним чином, однак їз неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання. На адресу суду представник власника майна направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Щодо накладення арешту на майно заперечив.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя проходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 31.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, слідством перевіряються обставини, що за фактом налагодження посадовими особами правоохоронних органів протиправного механізму вимагання та отримання неправомірної винагороди у вигляді частини щомісячного преміювання від підлеглих працівників.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 09.09.2025 слідчими ТУ ДБР у м.Львові проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/8016/25 від 29.08.2025, за місцем проживання заступника начальника Дрогобицького районного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Самсунг S24», з сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР № S1001011, записник чорно білого кольору, конверт в якому знаходиться звернення працівників, які поміщено до сейф пакету ДБР № S1001012.

09.09.2025 слідчим проведено огляд вказаних матеріальних об`єктів, у ході якого встановлено, що вищезазначені матеріальні об`єкти, містять відомості, які можуть бути використанні, як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а також отриманні внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Того ж дня вказані речі та предмети слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000293 від 31.12.2024.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень дозвіл на проведення обшуку було надано слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова на підставі ухвали суду від 29.08.2025 (справа №463/8016/25, провадження: №1-кс/463/7872/25).

Враховуючи наведене вище та те, що таке майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, з метою перевірки обставин можливого отримання та надання коштів внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що є неможливим без проведення слідчих дій у межах кримінального провадження та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на перелічене у клопотанні слідчого майно слід накласти арешт, з аналогічних підстав слідчий суддя вважає спростованими наведені у запереченні на клопотання мотиви та доводи щодо його безпідставності.

При цьому слідчий суддя виходить із того, що наявності ознак речових доказів у предметів та документів, які вилучені під час проведення обшуків у кримінальному провадженні, додатково досліджуватимуться під час досудового розслідування, що не позбавляє права володільців майна звертатися до слідчого судді та суду з клопотаннями про скасування арешту на майно, якщо підстави для його накладення в подальшому зникнуть.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № № 0000293 від 31.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, яке 09.09.2025 вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступні речі та документи: мобільний телефон «Самсунг S24», з сім картою, який поміщено до сейф пакету ДБР № S1001011, записник чорно білого кольору, конверт в якому знаходиться звернення працівників, які поміщено до сейф пакету ДБР № S1001012.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1