Справа № 192/416/25
Провадження № 1-в/192/149/25
Ухвала

Іменем України

03 березня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції)

прокурора

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Сролоняська виправна колонія (№ 21)», про застосування ч. 2 ст. 74 КК України згідно з реформою, засудженого

03.09.2021 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох місяців арешту;

11.01.2022 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, просить переглянути його вирок за ст. 190 КК України на строк 1 рік обмеження волі та ч. 1 ст. 185 КК України на строк 2 місяці та застосувати до нього ч. 2 ст. 74 згідно з реформою.

Установа виконання покарань у судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор вважав, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 07 серпня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 1253,00 грн.

11 січня 2022 року ОСОБА_3 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.09.2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 02 серпня 2021 року заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) на суму 2955,67 грн та 05 серпня 2021 року вчинив грабіж.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Тобто, вартість чужого майна, яким ОСОБА_3 заволодів шляхом обману 02 серпня 2021 року, була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 07 серпня 2021 року, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року був засуджений за діяння, караність якого законом усунена, а саме за крадіжку 07 серпня 2021 року на суму 1253,00 грн, то суд доходить висновку, що заяву засудженого потрібно задовольнити частково та звільнити його від покарання, призначеного цим вироком за вказане кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1