КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1612/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28 листопада 2024 року, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність уповноважених осіб СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 28 листопада 2024 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_6 зазначає, що він подавав заяву про участь в засіданні в режимі відеоконференції, проте, 20 грудня 2024 року виклику не було, секретар повідомила, що судове засідання відкладається на 20 січня 2025 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. 20 січня 2025 року він не зміг брати участь у судовому засіданні у зв`язку з тим, що він проживає в Кривому Розі, де було оголошено повітряну тривогу, та знаходився в укритті. Зазначає, що судове засідання по розгляду скарги на бездіяльність слідчого проводиться за обов`язкової участі скаржника, а тому, на його думку, слідчий суддя грубо порушила процесуальні норми КПК України.

Крім того, ОСОБА_6 подав ще одну апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб СБ України зареєструвати його заяву від 28 листопада 2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, внести до ЄРДР відповідні відомості та надати заявнику витяг з ЄРДР, та поновити пропущений строк на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки оскаржувану ухвалу в письмовому вигляді йому не було надіслано, а про існування цієї ухвали він дізнався з електронного кабінету лише на початку лютого.

Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги,

дослідивши наявні матеріали, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, колегія суддів доходить такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з матеріалами судового провадження, судовий розгляд скарги ОСОБА_6 , який був повідомлений про день, час та місце розгляду належним чином, проведений за його відсутності. При цьому матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_6 повідомляв суд про неможливість участі у судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала постановлена 20 січня 2025 року.

Апеляційна скарга на вказану ухвалу слідчого судді подана через систему «Електронний суд» 21 січня 2025 року, тобто, у межах строку, передбаченого законом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20 січня 2025 року не пропущений.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить такого висновку.

З наявних матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 , як голова комітету кредиторів ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», звернувся до СБУ з заявою про кримінальне провадження щодо суддів Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 по «фактам співучасті у злочинах державної зради, виведення і легалізація отриманих злочинним шляхом коштів і фінансування агресора», що полягає у недопуску його ( ОСОБА_6 ) та інших осіб до участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш-Інвест», яка перебуває на розгляді у господарському суді.

Листом першого заступника начальника ГУ СБУ, отриманого ОСОБА_6 11 грудня 2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про те, що у заяві відсутні відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких, відповідно до ч. 2 ст. 216 КПК України, здійснюють слідчі органів безпеки. Відповідно до положень ч. 4 ст. 216 КПК України розгляд викладених обставин по суті та прийняття рішення знаходяться в межах компетенції слідчих органів Державного бюро розслідувань, у зв`язку з чим заяву направлено до вказаного правоохоронного органу.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення за поданою заявою/повідомленням не були внесені в ЄРДР, ОСОБА_6 подав в порядку ст. 303 КПК України скаргу, в якій просив зобов`язати Службу Безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 28 листопада 2024 року відомості щодо суддів Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , як співучасників злочинної групи

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя, посилаючись на Рішення Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року, Консультативної ради європейських суддів, обґрунтував прийняте рішення тим, що, дослідивши зміст долученої до скарги заяви ОСОБА_6 про, нібито, вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить конкретних обставин об`єктивної сторони кримінальних правопорушень та зводиться по суті до незгоди із процесуальними рішеннями суддів Північного апеляційного господарського суду. На переконання слідчого судді, такого роду повідомлення про, нібито, вчинення кримінального правопорушення, ускладнює виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 не вбачає.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому колегія суддів враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він висловлює свою незгоду з процесуальними діями та рішеннями суддів Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , і така незгода ґрунтується на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин. Будь-яких даних про те, що судове рішення переглянуто компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій воно ухвалено, заява не містить.

Враховуючи наведене, оскільки повідомлення ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях суддів ознак кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів бездіяльності уповноваженої особи СБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28 листопада 2024 року, відмовлено, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4