Справа № 373/2695/23
Номер провадження 1-кп/373/44/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000474 14.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романчуки Буринського району Сумської області, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 13.10.2023 приблизно о 02 год. 00 хв. (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

В результаті виниклого конфлікту ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів особистої образи, перебуваючи у кімнаті будинку за вищевказаною адресою, наблизився до ОСОБА_9 , який перебував у цій же кімнаті будинку поруч ліжка, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді можливого настання смерті останнього та не маючи обов`язковою метою убивство ОСОБА_9 , однак свідомо припускаючи настання смерті останнього, наніс кухонним ножем два колото-різані удари в область грудей потерпілого ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому два проникаючі колото-різані поранення грудей - по одній рані веретеноподібної форми, розташованих в 3-му міжребір`ї по середньо-ключичній лінії та в 2-му міжребір`ї по парастернальній лінії, від яких відходять раневі канали по ходу яких ушкоджується верхня доля лівої легені та перикард.

Без відриву у часі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 взявши до рук дерев`яний ослінчик, завдав потерпілому ОСОБА_9 не менше 5 ударів по голові та тулубу, заподіявши відкриту черепно-лицеву травму значних розмірів синець на обличчі праворуч із забійною раною на його тлі в проекції хвоста правої брови, синець мису правої вушної раковини, забійна рана волосистої частини голови в правій тім`яній ділянці в проекції синця правої вушної раковини, синець лівої параорбітальної ділянки, ділянка осаднення лобної ділянки праворуч по центру та ліворуч, наскрізну забійно-рвану рану верхньої губи праворуч в проекції 1-3 го зубів, забійну рану кайми верхньої губи праворуч в проекції 2 правого зуба верхньої щелепи, забійну рану підборіддя, крововиливи в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, переломи кісток склепіння та основи черепа, кісток носу, правої виличної кістки та нижньої щелепи між 2-м та 3-м правими зубами з травматичною екстракцією 2-4-го правих зубів, розриви слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, крововиливи під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку; садна по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, садна по внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча, садно по передній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, синця із забійно-рваною раною на його тлі по задній внутрішній поверхні середньої третини правого плеча, садно по внутрішній поверхні правого ліктьового суглоба, садно по внутрішній поверхні верхньої третини правого передпліччя, перелом грудини, переломи 3-го та 5-го лівих ребер.

Від отриманих ушкоджень у виді відкритої черепно-лицевої травми з переломами кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку в період часу з 02 години до 05 години 13.10.2023 на місці події за адресою: будинок АДРЕСА_1 настала смерть ОСОБА_9 .

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

В судовому засіданні 05.11.2024 у зв`язку із зміною складу суду у кримінальному провадженні судом на підставі положень частини 2 статті 319 КПК України з урахуванням думки сторін кримінального провадження та потерпілої постановлено визнати недоцільним необхідність розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно частину процесуальних дій, що вже здійснювались під час судового розгляду до заміни судді та визначено наступний порядок та обсяг дослідження доказів у кримінальному провадженні: допит потерпілої ОСОБА_6 , дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, допит свідка ОСОБА_10 , допит обвинуваченого ОСОБА_7 .

При цьому, судом повідомлено учасникам, що суд ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними у розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення частини процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вбивстві ОСОБА_9 не визнав, зазначив, що жодного відношення до заподіяння смерті потерпілому не має.

Суду показав, що 12 жовтня 2023 року працював у ОСОБА_11 в селі Ташань, після того як він закінчив роботу, вони випили по 50 гр горілки, може по 100 гр, від вечері він відмовився, оскільки поспішав додому. Дома потрібно було зробити домашні справи: спустить у погріб картоплю, і мамка просила не напиватися. Дорогою додому, приблизно о 18:00-19:00 год. він заїхав на велосипеді до ОСОБА_12 , щоб забрати у нього приготовані ОСОБА_9 диски. Коли закотив свій велосипед у двір, ОСОБА_9 вийшов з будинку до нього назустріч. З хати ОСОБА_9 виходив рідко, хто заходив і виходив з двору, ОСОБА_9 не бачив, оскільки проживав у іншій частині будинку, з якої вхід на подвір`я не оглядається. В хату, він, ОСОБА_7 , того дня не заходив; ОСОБА_13 його не запрошував, у зв`язку із цим він подумав, що у ОСОБА_9 хтось перебував в будинку. Хвилин п`ять вони стояли на порозі будинку, і розмовляли з ОСОБА_9 . Потерпілий повідомив, що зібрав для нього диски два пакети, показав через відкриті в будинку двері пакети з дисками та запитав чи є чим похмилитись, на що він, ОСОБА_7 , відповів, що немає. Більше, з цього моменту він нічого не пам`ятає, окрім того, що прокинувся зранку 13 жовтня 2023 року у дворі ОСОБА_9 . Під час розмови з ОСОБА_9 він зненацька чи то втратив свідомість, чи то заснув (точно сказати в судовому засіданні не міг), і прийшов до тями/прокинувся рано вранці о 06:00 06:30 год. 13 жовтня на тому ж місці, де і впав. Таке з ним відбулось вперше. Взагалі, у нього бувають провали в пам`яті, коли він вип`є. При цьому відзначав, що жодних ударів, від яких би міг втратити свідомість, він не відчувавав, хвороб, які б супроводжувались втратою свідомості не має, відповідних діагнозів також, але є «нєрвно хворим», колись у нього був нервовий зрив. Після того, як він прокинувся, зайшов до хати ОСОБА_9 , у нього дуже сильно боліла голова і його «сушило». Зайшовши до хати побачив, що ОСОБА_9 спить укритий ковдрою з головою, не став його будити, посидів хвилин 20 на дивані, взяв два пакети з дисками у веранді, знайшов мішок, поклав туди диски, загрузив на велосипед, сів і поїхав додому. Дорогою впав з велосипеда, у нього дуже боліла голова, і боліла так, ніби від струсу мозку, і, навіть, він не міг втримати рівновагу на велосипеді. Приїхав до матері, умився, трохи поспав години до 11:00, переодягнувся і поїхав знову приблизно о 13:00 год. до Коцюби допомагати в саду, після чого в 21:00 год. 21:30 год. вони з ним повечеряли; під час вечері особисто він випив 0,7 л горілки. Ввечері, повертаючись від Коцюби десь близько о 23:00 год. побачив, що біля будинку ОСОБА_9 багато народу, машин, правоохоронців. Його запитали чи він ОСОБА_14 , і затримали. Про розмову з потерпілою ОСОБА_15 не пам`ятає, оскільки був сильно випивший. Потім до нього підійшли поліцейські, довго говорили з ним про вбивство, а потім поїхали у відділок поліції, де він сказав, що пам`ятає тільки те, що 12 жовтня був у ОСОБА_9 . Працівники поліції порадили йому зізнатися у вбивстві, щоб його засудили на невеликий строк. Співробітник із слідчої групи йому підказав версію про те, що ОСОБА_9 на нього напав з ножем і він, ОСОБА_7 , захищався. Наступний перебіг подій придумав сам. На слідчому експерименті він розказував і показував те, що йому сказали, але хто саме, він не пам`ятає. Змінив свої показання тому, що вранці, коли протверезів та проспався, зрозумів які це може мати наслідки. Водночас, із повідомленням про психологічний вплив працівників поліції на нього зазначав, що впевнений, що вбити ОСОБА_9 не міг, однак стверджувати, що цього не робив - також не може. Також повідомив про провали в пам`яті від вживання алкоголю і про випадки, коли втрачав пам`ять під час вживання великого обсягу алкогольних напоїв. Втрата свідомості в день події з ним трапилась вперше. Однак, одночасно повідомив і про те, що просто не пам`ятає що саме відбувалось у ОСОБА_9 в день події. Вони з ОСОБА_9 перебували у дуже хороших відносинах декілька десятиліть, тому він впевнений, що не міг його вбити. Щодо слідів крові пояснив, що просто не помітив їх на підлозі, коли зайшов вранці до хати, просто не звертав уваги на підлогу.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій, а також незважаючи на його твердження про непричетність до вбивства ОСОБА_9 , суд вважає, що його вина у вчиненні умисного вбивства підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що ОСОБА_9 є її названим вітчимом, колись проживав з її матір`ю; у шлюбі вони не перебували, проживали однією сім`єю з вітчимом, з мамою, і меншою сестрою до настання їй 19-ти років. Хата, в якій проживав ОСОБА_9 належала її мамі, після її смерті вітчим лишився проживати в хаті один. Спілкувалася з вітчимом вона в основному в телефонному режимі, приїжджала до нього один раз в 1,5 2 місяці, привозила деякі продукти, і оглядала взагалі як обстановка. Вітчим любив випити, своїх доходів у нього не було, він ніколи не працював, жив за її рахунок. Коли вона приїжджала до вітчима, завжди попереджала про це, і оскільки їй не подобалось, що вітчим завжди випивав з тими, хто приходив і приносив горілку, він знаючи про це, не допускав того, щоб вона бачила у хаті «гостей». Обвинуваченого знає, ходила з ним в одну школу, у вітчима вдома ніколи його не бачила, але знає, що він заходив до ОСОБА_9 в гості. ОСОБА_16 ( ОСОБА_14 ) не може, оскільки з ним не спілкувалася, знала лише в школі (це було 20 років назад), різниця у віці між ними років 8-10. Ворогів, на її думку, у ОСОБА_9 не було, про борги вона нічого не знає, він ніколи нічого не розказував і нікуди не ходив, але припускає, що боргів не було, оскільки він не міг би їх віддати. 13 жовтня 2023 року після 12:00 години вона передзвонила вітчиму, щоб повідомити, що приїде до нього, він не взяв слухавку, і коли в наступному не передзвонив, її це насторожило. Після цього, вона передзвонила до ОСОБА_17 , яка є її далекою родичкою та попросила подивитись що з вітчимом. На її прохання та приїхала до будинку ОСОБА_9 , погукала його, коли він не відповів, зайшла до будинку, відхилила ковдру і під нею на ліжку виявила мертвого ОСОБА_9 . Коли вона приїхала і особисто зайшла до будинку, то обстановка в кімнаті її не здивувала, адже там завжди був безлад. Також у кімнаті на підлозі, на дивані, біля дивану, на матраці була кров. ОСОБА_7 вона побачила приблизно о 00:00 14 жовтня 2023 року, він на велосипеді у нетверезому стані проїжджав повз будинку ОСОБА_9 . До цього його шукали кінологи з собакою, але не знайшли, і повернулись назад. Проїжджаючи повз будинку, ОСОБА_7 мав розгублений вигляд і запитував що сталось, оскільки біля будинку було дуже багато машин і правоохоронців. Все, що вона встигла запитати у нього, це чи не бачив він ОСОБА_9 12 жовтня 2023 року та чи не приходив до нього цього дня. ОСОБА_7 відповів, що приходив до ОСОБА_13 приблизно о 16:00 17:00, той був вдома один, вони разом випивали. Також із слів своєї сестри вона знає, що до того, як до ОСОБА_9 заходив ОСОБА_7 , до нього заходила також ОСОБА_18 .

З показань свідка ОСОБА_19 в суді слідує, що 14.10.2023 він був запрошений бути понятим під час затримання ОСОБА_7 та в наступному під час допиту ОСОБА_7 працівникам поліції. Допит ОСОБА_7 відбувався в кабінеті у поліцейському відділку у присутності ще трьох працівників поліції. При допиті ОСОБА_7 запитували про вбивство, він відповідав, що нічого не пам`ятає. Допит продовжувався близько години. На допиті ОСОБА_7 казав, що була п`янка з товаришем, який покійний, можливо наносив удари ножем покійному, точно ОСОБА_7 не пам`ятав і в основному на всі запитання відповідав, що нічого не пам`ятає. В його присутності та в присутності ще одного свідка (свідках) у ОСОБА_7 зрізали нігті та взяли кров. Під час допиту ОСОБА_7 був тверезим, і розгубленим. Під час допиту ОСОБА_7 він та свідок ОСОБА_20 сиділи, слухали і спостерігали, а в наступному вони підписали протокол і більше до поліції він не приходив. Йому не здалося, що ОСОБА_7 займав оборонну позицію та хотів довести свою непричетність працівникам поліції під час допиту.

Неповнолітній свідок ОСОБА_21 за участі законного представника ОСОБА_22 суду показав, що ОСОБА_7 його односельчанин в с. Ташань, в цьому селі проживає батько ОСОБА_7 . До батька він періодично приїжджає, проживає з матір`ю. Пам`ятає, що в жовтні 2023 року вбили людину за місцем її проживання по АДРЕСА_1 . Того, кого вбили не пам`ятає як звати, але знає, що він проживав сам, немолодий, років 60-ти. Запам`ятав, що вбивство сталось 13 жовтня, оскільки не так часто таке трапляється в селі. Повідомив, що напередодні 12 жовтня бачив біля магазину приблизно о 16:00 год ОСОБА_7 «випившим», оскільки він йшов трохи хитаючись та з пляшкою пива в руках. Неодноразово бачив як обвинувачений ходив до вбитого, але з якою метою не знає. До покійного також заходила дівчина ОСОБА_23 , якій приблизно 25 років, яка схильна до випивки. Ця ОСОБА_23 заходила до ОСОБА_24 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:00.

З рапорту старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_25 за №6054 від 13.10.2023 вбачається, що 13.10.2023 о 19:17 год. від заявниці ОСОБА_26 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.10.2023 о 19:16 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вдома в будинку виявили труп ОСОБА_27 близько 60 років. Двері в будинку були не замкнені, світло включене, труп лежить на ліжку, вкритий ковдрою, на обличчі кров, обличчя побите. Чи порушена обстановка сказати не може в хаті завжди був безлад, чоловік зловживав спиртним.

14.10.2023 за заявою ОСОБА_26 від 13.10.2023 про те, що 13.10.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим ОСОБА_28 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000474 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ст. 115 ч.1 КК України (ЄО 6054).

13.13.2023 потерпіла ОСОБА_6 письмовою заявою надала добровільну згоду працівникам поліції на огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього, в період часу з 23 год. 23 хв. 13 жовтня 2023 року по 01 год. 10 хв. 14 жовтня 2023 року проведено огляд будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де в кімнаті будинку на ліжку біля вікна виявлено труп ОСОБА_9 в положенні на спині, вкритий брудною ковдрою. Права верхня кінцівка випрямлена вздовж тіла. Ліва зігнута в ліктьовому суглобі, кисть передпліччя на грудях. Біля тіла - покривало зеленого кольору з нашаруванням бруду та речовиною, зовні схожою на кров. При огляді будинку зафіксована також обстановка в ньому, наведена схема будинку із наявними приміщеннями, розташування в цих приміщеннях предметів меблів та речей. З місця події вилучено: шапку сірого кольору, змиви з поверхні ручок вхідних дверей до будинку, як з внутрішньої так і зовнішньої сторони, змиви з зовнішньої частини дерев`яних дверей, які ведуть з веранди до коридору будинку, змиви з поверхні дерев`яних дверей, які ведуть з коридору до кімнати, в якій виявлено труп ОСОБА_9 , змиви РБК з підлоги кімнати, в якій виявлено труп ОСОБА_9 , змиви РБК з поверхні дерев`яного стільця, який знаходився в кімнаті, в якій виявлено труп ОСОБА_9 , змиви РБК з підошви лівої галоші, яка знаходилась в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_9 , змиви РБК з дерев`яного ослінчика, який знаходився в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_9 , недопалок білого кольору від цигарки «Rothmans», який знаходився в попільничці на столі в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_9 , недопалки від цигарок «Rothmans» в кількості 13 шт., які знаходились в попільничці на столі в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_9 , пробку з під пляшки горілки торгової марки «HLIBNY DAR», яка знаходилась на столі в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_9 , паперову пачку з під цигарок «Rothmans», яка знаходилась на столі в кімнаті, де виявлено труп, паперову пачку з під цигарок «Прима класична», яка знаходилась на пошкодженій грубі в кімнаті, де виявлено труп, ніж загальною довжиною 22 см, довжиною леза 11 см, шириною леза 2 см, з руків`ям з полімерного матеріалу, який знаходився на столі в кімнаті, де виявлено труп, дві скляні чарки, які знаходились на столі кімнати, де виявлено труп, скляну пляшку з під горілки торгової марки «HLIBNY DAR» ємкістю 0,5 л., яка знаходилась під столом в кімнаті, де виявлено труп, скляну пляшку з під горілки торгової марки «GREEN DAY» ємкістю 0,5 л, яка знаходилась на підлозі біля дерев`яної табуретки в кімнаті, де виявлено труп, мобільний телефон фірми «bravis», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта з номером НОМЕР_3 , який знаходився на підвіконнику біля ліжка, де лежав труп, сокиру, на руків`ї якої мається РБК, яка знаходилась на підлозі під столом в кімнаті, в якій виявлено труп, дерев`яний ослінчик зі слідами РБК, який знаходився біля ліжка в кімнаті, де виявлено труп, сліди пальців рук людини, які було виявлено на скляній пляшці з під горілки торгової марки «GREEN DAY», яка знаходилась у веранді будинку.

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 14 жовтня 2023 року уточнено номер будинку, де 13.10.2023 проводився огляд місця події: АДРЕСА_1 .

17.10.2023 ухвалою слідчої судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на проведення огляду вказаного домоволодіння в порядку статті 233 КПК України.

Заявою від 14.10.2025 ОСОБА_29 дозволила працівникам поліції проникнути до господарства за адресою: АДРЕСА_4 з метою проведення огляду.

Відповідно до протоколу огляду місця події з додатком до нього відео на DVD-R диску, ємністю 4,7 GB від 14 жовтня 2023 року, проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де у спальній кімнаті на кутовому дивані виявлено та вилучено одяг ОСОБА_7 , який, зі слів ОСОБА_29 , він зняв 13.10.2023, а саме кофту флісову бежевого кольору, светр в білу та сіру смужку, куртку тряпчану чорного кольору, джинси синього кольору з плямами речовини бурого кольору, черевики чорного кольору з написом «Cemto». Також в кімнаті було виявлено підковдру синього та білого кольору з плямами РБК.

17.10.2023 ухвалою слідчої судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку статті 233 КПК України.

Згідно з даними протоколів пред`явлення речей для впізнання від 14.10.2023, ОСОБА_29 впізнала на фото № 1 відповідного протоколу светр у полосу білого та чорного кольору, в який був одягнений ОСОБА_7 12.10.2023 близько 22:00 год.; на фото № 3 відповідного протоколу впізнала тряпчану куртку чорного кольору, в яку був одягнений ОСОБА_7 12.10.2023 близько 22:00 год.; на фото №4 відповідного протоколу впізнала бежеву (флісову) кофту, в яку був одягнений її син ОСОБА_7 12.10.2023; впізнає джинси синього кольору, в які був одягнений ОСОБА_7 12.10.2023 за ознаками затертості на лівій та правій калоші в області бедер.

Згідно з протоколом огляду від 14.10.2023 та фототаблиці до нього, з 09:05 год. по 11:00 год. проведено огляд трупа громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого виявлено та зафіксовано тілесні ушкодження на трупі; вилучено біологічні зразки та змиви з долонь правої та лівої руки.

Висновком експерта № 259 від 04.12.2023 при експертизі трупа гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження: А) Відкрита черепно-лицева травма значних розмірів синець на обличчі праворуч із забійною раною на його тлі в проекції хвоста правої брови, синець мису правої вушної раковини, забійна рана волосистої частини голови в правій тім`яній ділянці в проекції синця правої вушної раковини, синець лівої параорбітальної ділянки, ділянка осаднення лобної ділянки праворуч по центру та ліворуч, наскрізна забійно-рвана рана верхньої губи праворуч в проекції 1-3го зубів, забійна рана кайми верхньої губи праворуч в проекції 2 правого зуба верхньої щелепи, забійна рана підборіддя, крововиливи в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, переломи кісток склепіння та основи черепа, кісток носу, правої виличної кістки нижньої щелепи між 2м та 3м правими зубами з травматичною екстракцією 2-4-го правих зубів, розриви слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, крововиливи під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку; Б) два проникаючі колото-різані поранення грудей по одній рані веретеноподібної форми, розташованих в 3-му міжребір`ї по середньо-ключичній лінії та в 2-му міжребір`ї по парастернальній лінії, від яких відходять раневі канали по ходу яких ушкоджується верхня доля лівої легені та перикард; В) садно по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, колото-різана рана в ділянці яремної вирізки, садно по внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча, садно по передній поверхні нижньої лівого передпліччя, синець із забійно-рваною раною на його тлі по задній внутрішній поверхні середньої третини правого плеча, садно по внутрішній поверхні правого ліктьового суглоба, садно по внутрішній поверхні верхньої третини правого передпліччя. Г) ділянка осаднення в лівій епігастральній ділянці, перелом грудини, переломи 3-го та 5-го лівих ребер.

Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-лицевої травми з переломами кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку.

Виявлена відкрита черепно-лицева травма у вигляді синців, саден, забійних та забійно-рваних ран на голові, крововиливу в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток носу, правої виличної кістки та нижньої щелепи між 2м та 3м правими зубами з травматичною екстракцією 2-4-го правих зубів, розривів слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, крововиливів під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку утворилась від неодноразової травматичної дії (ударів) тупого предмету, морфологічні особливості якого не відобразились, незадовго до настання смерті та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настання смерті.

Виявлені два проникаючі колото-різані поранення грудей утворились від дії предмету якому притаманні колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа, незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя та в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Виявлені синці та садна на верхніх та нижніх кінцівках, забійно-рвана рана правого плеча на тлі синця утворились від дії тупих предметів, морфологічні особливості яких не відобразились, незадовго до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я та в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Виявлена колото-різана рана в ділянці яремної вирізки утворилось від дії предмету якому притаманні колюче-ріжучі властивості типу клинка ножа та має ознаки легкого тілесного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді ділянки осаднення лівої епігастральної ділянки з переходом на реберну дугу, перелому грудини, переломів 3-го та 5-го лівих ребер утворились від дії тупих предметів незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я та в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Враховуючи локалізацію та вид тілесних ушкоджень, вони не могли утворитися при падінні з вертикального або наближеного до нього положення.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові виявлено етиловий спирт в концентрації 2,47 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові при житті, зазвичай, відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Експерт ОСОБА_30 в судовому засіданні, роз`яснюючи висновок № 259 від 14.10.2023 щодо черепно-лицевих травм показав наступне. Дані травми у потерпілого утворились від неодноразової травматичної дії (ударів) тупого предмету, морфологічні особливості якого не відобразились. У випадку, якщо б було встановлено схожість до будь-якого предмету, від якого утворились травми у потерпілого, про це було б написано у висновку. Це ж стосується і площі предмету, яким нанесені травми. Даних для висновку про те, що предмет був більшої, або меншої площі немає. При огляді трупа залишки предмету не знаходили; з більш ймовірних варіантів, це міг бути ослінчик, табуретка. Питання про те, який час пройшов з моменту заподіяння ушкоджень і до настання смерті потерпілого в експертизі не ставилось. Однак, з огляду на гістологічну реакцію можна говорити що він становить приблизно 40-60 хвилин, не більше 60 хвилин, з моменту спричинення травм до настання смерті. Виснувати про самостійне переміщення потерпілого при таких ушкодженнях підстав немає, оскільки це залежить від того, чи втрачав потерпілий свідомість. Для кожної людини це індивідуально і якщо людини була в свідомості могла самостійно переміщатись, якщо без свідомості не могла, чи втрачав він свідомість, невідомо, таких даних немає. Як правило, перелом кісток склепіння черепа, перелом щелепи, крововиливи під оболонку шлуночків та речовину головного мозку супроводжуються втратою свідомості. І більш вірогідно, що потерпілий активні дії вчиняти не міг, однак все залежить від того чи втрачав він свідомість. Виходячи з характеру і локалізації тілесних ушкоджень, розташування потерпілого до нападника могло бути різним, основне де знаходиться предмет, яким наносилось ушкодження, та якою стороною він був обернутий до обличчя; якщо в даному випадку, здебільшого, на голові, і ушкоджень більше з правої поверхні голови, то тупий предмет був розташований до правої поверхні голови, а нападник в цей час міг знаходитись як спереду, так і ззаду по відношенню до потерпілого. Щодо раневих каналів, то перебуваючи обличчям до обличчя жертви, ножові поранення міг нанести і правша, і лівша. При наявних раневих каналах ніж нападник міг тримати як завгодно: як обернений лезом до великого пальця руки, так і обернений лезом до мізинця. Зазначена у висновку колото-різана рана в ділянці яремної це неглибока рана, скоріш за все ножове поранення. Зазначення у висновку зафіксованої у потерпілого відкритої черепно-лицевої травми у вигляді синців означає комплекс ушкоджень, виявлених на голові: синці, садна, рани, які в сукупності сформували цю відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток основи черепа. Наприклад, синці при ударі можуть викликати крововиливи під оболонку черепа. Щодо проникаючих колото-різаних ран, то вони є тяжкими, оскільки два поранення дістали до легень. Кровотечі, при цьому не було за рахунок спайок, плюс гістологічні дані свідчили, що масивної кровотечі немає, щоб стверджувати, що потерпілий помер від проникаючих колото-різаних ран. Ступінь алкогольного сп`яніння у потерпілого визначаено 2,47 ‰ це середній ступінь сп`яніння. Теоретично, якщо взяти тверезу людину такої будови плюс/мінус без закуски, потрібно випити 0,7 л залпом одразу (з розрахунком до того, що людина твереза і не вживала до цього часу певний період часу хоча б не менше тижня), щоб отримати такий ступінь сп`яніння, а якщо є закуска і час вживання більший, то більше алкоголю повинна випити людина. Період смерті висновком визначено 18-30 годин, давність настання смерті визначається по розвитку трупних явищ (трупне заклякання, трупні п`ятна); в стані алкогольного сп`яніння кров згортається довше, тому такі дані не беруться до уваги взагалі.

З висновку експерта № СЕ-19/111-23/59352-БД від 03.05.2024 слідує наступне. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1). 2. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 3) (таблиця 1.1, додаток 1). Встановити генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 2) не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даному об`єкті. 3. На наданих на дослідження штанах (об`єкти №№ 4, 5, 6, 7, 8) виявлено кров людини. 4. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 4, 5, 6, 7, 8) (таблиця 1.1, додаток 1). 5. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 4, 6, 8) є змішаними, збігаються між собою і містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1) та зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 3). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах (об`єкт № 5), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 3). Походження слідів крові на штанах (об`єкт № 5) від потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах (об`єкт № 7) збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 3) і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1). Походження слідів крові на штанах (об`єкт № 7) від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається.

Висновком експерта № СЕ-19/111-23/59355-БД від 22.05.2024 встановлено наступне: 1. У наданому на дослідження змиві речовини бурого кольору з дерев`яного ослінчика (об`єкт № 1) виявлено кров людини та клітини з ядрами. 2. Встановлено генетичні ознаки крові та клітин виявлених у змиві речовини бурого кольору з дерев`яного ослінчика (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1). 3. Генетичні ознаки крові та клітин виявлених у змиві речовини бурого кольору з дерев`яного ослінчика (об`єкт № 1) збігаються з генетичними

ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Походження крові та клітин у змиві речовини бурого кольору з дерев`яного ослінчика (об`єкт № 1) від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається. 4. На наданій на дослідження сокирі, а саме на руків`ї, (об`єкт № 2) та на робочій частині сокири (об`єкт № 3) виявлено кров людини. 5. Генетичні ознаки крові на руків`ї (об`єкт № 2) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки крові на робочій частині сокири (об`єкт № 3) не встановлювали у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами. 6.Питання не вирішувалося у зв`язку з викладеним в п.5.

Висновком експерта № СЕ-19/111-23/59158-БД від 21.05.2024 встановлено, що на наданому на дослідження предметі, схожому на ніж, а саме: на клинку (об`єкт № 1) та руків`ї (об`єкт № 2) виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено. 4. Генетичні ознаки клітин виявлених на клинку (об`єкт № 1) та на руків`ї (об`єкт № 2) предмета схожого на ніж не встановлювали у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами.

Експерт ОСОБА_31 щодо висновків № СЕ-19/111-23/59352-БД, № СЕ-19/111-23/59158-БД, № СЕ-19/111-23/59355-БД роз`яснила наступне. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові на штанах (об`єкти №№ 4, 6, 8) є змішаними, збігаються між собою і місять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (об`єкт № 1) та зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (об`єкт № 3). Провівши експертне дослідження, вона дослідила штани, надані на дослідження на наявність крові, виявила кров, дослідила її наявними методами, отримала графіки ДНК, які отримують в процесі експертного дослідження і на основі цих графіків дійшла висновку, що ці ознаки є змішаними, тобто містять генетичні ознаки крові людини, змішані з генетичними ознаками букального епітелію, однак виокремити саме на цих слідах (об`єкти №№ 4, 6, 8) кому належить кров неможливо, оскільки вона змішалась з іншими генетичними ознаками. У певній кишені джинсів малися сліди бурого кольору, які не досліджувалися, оскільки сліди мали характер замащення і нібито затертості. Дослідження в такому випадку провести неможливо, буде велика інгибіція і не вийде графік ДНК. Бруд дає інгибіцію і різні артифакти при аналізуванні графіків.

Переглядом відео з камери відеоспостереження, встановленої на стовпі по вул.Переяславська в с. Ташань встановлено, що 13.10.2023 о 06 год. 52 хв. з подвір`я ОСОБА_9 виїхав на велосипеді ОСОБА_7 та виляючи по дорозі, з різкою зміною траєкторії руху повернув ліворуч в протилежному від камери напрямку. Приблизно через 20 секунд він з велосипеда впав, о 06 год.55 хв. знову рушив і через декілька секунд знову впав. О 6 год. 56 хв. знову продовжив рух велосипедом в тому ж напрямку та зникнув з поля зору камери.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував тієї обставини, що у зафіксований камерою день та час саме він виїхав з подвір`я потерпілого ОСОБА_9 .

Із протоколу слідчого експерименту від 14.10.2023 з відеофіксацією вказаної слідчої дії вбачається, що під час проведення даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_7 на місці вчинення злочину, яке він вказав самостійно, продемонстрував яким чином він спричинив потерпілому тілесні ушкодження ножем та кулаком своєї руки, в якій послідовності, вказав місце знаходження потерпілого при нанесенні ударів ножем, охарактеризував знаряддя злочину - ніж та приблизне проникнення його в тіло потерпілого під час завдання ударів. Зокрема, відтворюючи обстановку та свої дії на місці події, ОСОБА_7 показав, що дійсно між ним та потерпілим приблизно о 02:00 03:00 13.10.2025 під час розпивання алкогольних напоїв горілки «Хлібний Дар» вдома у ОСОБА_9 на АДРЕСА_5 , де вони були виключно вдвох, сталася сварка, в результаті якої він наніс потерпілому два ножові удари. При цьому, показав яким чином наносив удари ножем та в які ділянки тіла, охарактеризував лезо ножа та приблизне проникнення його в тіло потерпілого, продемонстрував положення потерпілого в цей момент. Також повідомив, що наніс потерпілому один удар кулаком в ніс, потім, в момент, коли потерпілий хотів присісти чи падати, пхнув його, від чого потерпілий впав обличчям вниз на підлогу. Лежачи на підлозі, ОСОБА_9 щось бормотав. Трохи заспокоївшись, він, ОСОБА_7 , поклав потерпілого на ліжко і укрив ковдрою. Сам присів на диван, сперся об спинку і трохи «прикимарнув». Прокинувшись години через три-чотири сказав ОСОБА_9 «до побачення», той промовчав і він поїхав додому. До потерпілого більше не підходив. Думав, що ввечері приїде і помириться з потерпілим. Відзначив, що табуреткою потерпілого він не бив, однак сліди крові на ослінчику невпевнено пояснив ударом потерпілого об ослінчик при падінні. Також відзначив, що смерті потерпілому він не бажав, у них були хороші стосунки. Своїх дій в момент їх вчинення не розумів, пояснити їх не може, про їх наслідки не думав, завдавати смерті потерпілому не хотів.

Відповідно до висновку експерта № 199 від 14.12.2023 не виключається можливість утворення на тілі ОСОБА_9 двох проникаючих колото-різаних поранень грудей за обставин, викладених під час слідчого експерименту від 14.10.2023 за участі ОСОБА_7 . Враховуючи причину смерті та ступінь вираженості трупних явищ, при огляді тіла на місці його виявлення, протокол огляду місця події від 13.10.2023, смерть ОСОБА_9 могла настати приблизно за 18-30 годин до моменту його огляду на місці події.

Слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_7 детально відтворив події з 12 на 13 жовтня 2023 року проведений з додержанням вимог статей 104, 223, 240 КПК із залученням захисника, спеціаліста, статиста та двох понятих, із застосуванням технічних засобів відеофіксації. Як вбачається зі змісту протоколу слідчого експерименту, жодних зауважень щодо порядку проведення даної слідчої дії від учасників не надійшло.

При цьому, незважаючи на заяву ОСОБА_7 з приводу того, що до проведення слідчого експерименту щодо нього застосовувався психологічний вплив працівниками поліції, який зводився до переконання надати викриваючі щодо себе покази, ставити під сумнів достовірність відтворення обвинуваченим ОСОБА_7 обставин події, підстав не вбачається.

Європейський Суд у справі «Кобець проти України» зазначив, що коли особа небезпідставно заявляє про те, що вона була піддана жорстокому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень на порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це положення вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.

Водночас, для того щоб у компетентних органів виник обов`язок провести розслідування, така заява має бути «небезпідставною», тобто особа, яка заявляє про погане поводження з нею, має навести конкретні обставини такого поводження і надати їм певне підтвердження або, якщо це не можливо з об`єктивних причин, повідомити інформацію, що дасть можливість перевірити, чи має заява певні підстави. Хоча доведення обґрунтованості заяви про погане поводження не може покладати на заявника надмірний тягар доведення, однак за відсутності будь-якої інформації, яку можливо перевірити, заява про погане поводження не може бути визнана «небезпідставною» і не створює обов`язку її розслідування.

У матеріалах провадження немає заяв обвинуваченого, які б містили хоча б будь-який виклад фактичних обставин, за яких відбувався стверджуваний ним психологічний вплив та не наведено доводів стосовно того, які саме обставини перешкодили засудженому звернутись до правоохоронних органів з такими заявами. За таких обставин суд не вважає заяву обвинуваченого про психологічний вплив на нього працівників поліції «небезпідставною», тобто такою, що вимагає проведення розслідування. Відповідно, така заява не дає підстав вважати, що свідчення, які надав обвинувачений під час слідчого експерименту, були отримані внаслідок здійснення на нього незаконного впливу.

Демонстрація обвинуваченим дій під час слідчого експерименту повністю узгоджується із встановленими судом фактичними обставинами справи, і спростовує його версію, викладену в показаннях під час допиту в суді про те, що у потерпілого вдома в день події він не перебував та до вбивства ОСОБА_9 непричетний.

Так, за твердженням обвинуваченого в суді, прибувши 12 жовтня 2023 року до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , до хати він не заходив, та поспілкувавшись у дворі з потерпілим втратив свідомість/заснув.

Натомість, з показань потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні слідує, що в особистій розмові з ОСОБА_7 в ніч з 13 на 14 жовтня, коли він проїжджав повз будинку потерпілого, на її запитання про те, чи бачив він ОСОБА_9 12 жовтня, той повідомив, що розпивав алкогольні напої з потерпілим у нього вдома 12 жовтня 2023 року, але більше він нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_19 під час його допиту в суді також повідомив, що в його присутності обвинувачений ОСОБА_7 під час його допиту при затриманні вказував про п`янку з покійним товаришем в означений в обвинуваченні день та час у нього вдома, однак описати всі події, які відбувались не може, оскільки не пам`ятає.

Крім того, під час допиту в суді, ОСОБА_7 не зміг пояснити яким чином ОСОБА_9 дізнався, що до нього у двір 12 жовтня 2023 року заїхав ОСОБА_7 і він вийшов йому назустріч, щоб поспілкуватись на порозі будинку, зважаючи на повідомлену раніше обставину, що з будинку потерпілий не міг бачити хто заходить і виходить з двору і що ОСОБА_7 про свій візит його не повідомляв.

Відповідно до висновку експерта № 199 від 14.12.2023 смерть ОСОБА_9 могла настати приблизно за 18-30 годин до моменту його огляду на місці події.

З переглянутого відео з камери, розміщеної на стовпі по вул. Переяславській вбачається, що ОСОБА_7 виїхав з двору потерпілого о 06 год 52 хв. Дану обставину обвинувачений в судовому засіданні не заперечував.

Отже, на момент залишення ОСОБА_7 подвір`я ОСОБА_9 , останній вже був мертвий і не помітити сліди боротьби у кімнаті, сліди крові на підлозі, на сокирі, на ослінчику та речах, ОСОБА_7 не міг.

Крім того, генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на штанах ОСОБА_7 , наданих на дослідження експерту та вилучених під час огляду за його місцем проживання як такі, в яких він був одягнений 12 жовтня 2023 року та зняв себе 13 жовтня 2023 року, повернувшись додому, збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_9 .

Також, суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 на слідчому експерименті щодо того, що дерев`яний ослінчик під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які призвели до його смерті він не використовував, а такі травми виникли внаслідок падіння ОСОБА_9 .

Відповідно до висновків, викладених у висновку експерта № 259, враховуючи локалізацію та вид тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 , вони не могли утворитися при падінні з вертикального або наближеного до нього положення.

При цьому, згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/59355-БД від 22.05.2024 встановлено, що генетичні ознаки крові та клітин виявлених у змиві речовини бурого кольору з дерев`яного ослінчика збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_9 .

Крім того, під час судового розгляду захист ставив питання про визнання слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 як доказу недопустимим. Обґрунтовуючи таку позицію, захисник зазначив, що оскільки допит ОСОБА_7 як підозрюваного 14 жовтня 2023 року проведено за відсутності захисника, тобто з порушенням права на захист, а метою слідчого експерименту є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, в даному випадку, - це перевірка відомостей, що були отримані слідством в ході допиту ОСОБА_7 як підозрюваного, суду слід застосувати доктрину «Плодів отруйного дерева».

Оцінюючи такі доводи захисника, суд виходить з наступного.

За правилами статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, у тому числі внаслідок порушення права особи на захист.

Вирішуючи питання про застосування статті 87 КПК України до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 14 жовтня 2023 року та до протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 14.10.2023 в контексті доктрини «Плодів отруйного дерева», згідно з якою, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою також буть вважатись неналежними, суд керується правилом, яке неодноразово у своїх постановах висловлював Верховний Суд. Зокрема, застосовуючи правила частини 1 статті 87 КПК України в частині визнання недопустимими похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в доказі, що визнаний ним недопустимим відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України.

Частиною 2 статті 52 КПК України визначено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Як вбачається з протоколу допиту підозрюваного, 14 жовтня 2023 року проведено допит ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Участь захисника під час допиту ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, органом досудового розслідування забезпечена не була, дані про захисника у протоколі допиту відсутні.

Отже, допит ОСОБА_7 як підозрюваного проведено з порушенням права на захист, а відтак відповідно до положень статті 87 КПК України протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 14 жовтня 2023 року слід вважати недопустимим доказом.

За практикою Європейського суду з прав людини при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому.

Таким чином, ЄСПЛ наголошує на необхідності застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому та порядку (процедури) проведення слідчої (розшукової) дії, під час якої від особи отримуються відомості (права на справедливий суд, на захист, на мовчання і права не свідчити проти себе тощо). За умови застосування передбачених національним законодавством гарантій, що мають відповідати Конвенції, ЄСПЛ не ставить під сумнів допустимість протоколу слідчої (розшукової) дії як доказу, оскільки це питання перебуває в площині регулювання національного законодавства.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання.

У кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа №740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), слідчий експеримент є іншим самостійним процесуальним джерелом доказів.

Досліджуючи, чи було порушено загальну справедливість провадження внаслідок відсутності захисника під час допиту підозрюваного, суд повно та всебічно дослідив протокол слідчого експерименту від 14 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_7 та встановив, що зазначена слідча дія проведена із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального закону.

До того ж, під час слідчого експерименту ОСОБА_7 в присутності свого захисника, понятих і спеціаліста, не лише розповів, але й показав механізм, характер та спосіб спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Слідчий експеримент відбувався у формі, що містила ознаки відтворення дій, обстановки та обставин події. Це свідчить про те, що ця слідча дія була проведена з дотриманням вимог закону та прав обвинуваченого, а тому вона є допустимим доказом.

Той факт, що допит ОСОБА_7 як підозрюваного проведений за відсутності захисника, не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання підозрюваного, є окремими процесуальними джерелами доказів.

З урахуванням викладених обставин, суд не знайшов правових підстав ставити під сумнів допустимість вищевказаного доказу.

Досліджені судом та наведені вище докази відповідають ознакам належності та допустимості, а тому можуть бути покладені в основу вироку суду як такі, що підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

При оцінці доказів, визнаних судом належними та допустимими, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом.

Версія захисту про непричетність ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_9 спростовується доказами, що були детально і повно та в сукупності один з одним досліджені під час судового розгляду. Логічних пояснень щодо версії, висунутої стороною захисту в суді, які могли б переконати суд у її правдивості або ж породити розумні сумніви у суду щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , захистом не надано.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 смерть за встановлених судом обставин.

Разом з тим, суд не погоджується з обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті, а саме, що обвинувачений при вчиненні злочину діяв з прямим умислом, тобто не лише усвідомлював характер своїх дій та передбачав суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, а й бажав їх настання.

З огляду на положенняст.24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто підставою розмежування двох видів умислу є те, що при прямому умислі винувата особа бажає настання суспільно небезпечних наслідків, а при непрямому виявляє байдужість до таких наслідків, не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Свідомість при непрямому умислі є аналогічною свідомості в умислі прямому. І в цьому разі свідомість особи включає до себе розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, в тому числі характеру і значення об`єкта і предмета посягання, характеру дії і бездіяльності, а також місця, часу, способу їх вчинення тощо. Вона також містить розуміння суспільної небезпечності, шкідливості свого діяння і його наслідків.

Передбачення при непрямому умислі має свою розпізнавальну особливість. Як і при прямому умислі, воно носить конкретний характер. Особа в цьому разі чітко усвідомлює, що саме її конкретна дія чи бездіяльність може спричинити конкретний суспільно небезпечний наслідок, і тим самим передбачає загалом розвиток причинного зв`язку між діянням і можливим наслідком. Проте цей наслідок особа передбачає лише як можливий результат свого діяння. Передбачення неминучості настання наслідку при непрямому умислі виключається. Воля особи в цьому разі не спрямована на досягнення суспільно небезпечного наслідку. Саме в цьому і полягає розпізнавальна особливість передбачення наслідків при непрямому умислі. Але основна сутність непрямого умислу - в його вольовій ознаці. Особливість такої ознаки полягає у відсутності бажання настання суспільно небезпечного наслідку. Незважаючи на передбачення такого наслідку, особа не відчуває потреби в його досягненні, воно непотрібно їй ні як основний, ні як проміжний наслідок. Тобто має місце ситуація, за якої особа, не спрямовуючи свою волю на досягнення наслідку, все ж таки свідомо допускає його настання. Частіше за все таке свідоме допущення виражається в байдужому ставленні до наслідків. Інакше кажучи, особа, не будучи зацікавленою у настанні суспільно небезпечного наслідку свого діяння, все ж допускає таку можливість.

Судом встановлено, що обвинувачений на момент спричинення ним ударів потерпілому в життєво важливі органи предметами травмуючої дії усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду передбачав його суспільно небезпечні наслідки. Разом з тим, виходячи з пояснень обвинуваченого, який зазначив, що не бажав вбити потерпілого; характеру стосунків, які складися між потерпілим і обвинуваченим, які здебільшого неприязний характер не носили; тих обставин, що конфлікт виник спонтанно, потерпілий на момент завершення нанесення тілесних ушкоджень був живий, за совами обвинуваченого щось бормотав і обвинувачений не вчиняв будь-яких дій для досягнення мети вбивства (поклав його на ліжко, вкрив, намагався з ним говорити), хоча мав реальну можливість, на переконання суду, обвинувачений не бажав настання смерті потерпілого, але свідомо припускав її настання, виходячи з вищеописаного характеру протиправних дій, тобто діяв з непрямим умислом.

За вказаних обставин судом змінено обвинувачення в частині формулювання форми умислу на вчинення злочину.

Крім того, суд дійшов висновку про виключення з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 способу, за допомогою якого в руках обвинуваченого опинився ніж, а саме «взяв зі столу», а також, що в ході словесного конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 останній ображав ОСОБА_7 нецензурними словами, оскільки дані обставини під час судового розгляду підтвердження матеріалами провадження не знайшли.

Зміна у такий спосіб, висунутого ОСОБА_7 обвинувачення не впливає на правову кваліфікацію його дій, а також не погіршує його становища.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, характер злочину, який вчинено не з прямим умислом, його обставини, зокрема, кількість та спосіб нанесення ударів потерпілому, поведінка потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, носила обопільно негативний по відношенню до обвинуваченого характер, перебування потерпілого в стані сильного алкогольного сп`яніння, посткримінальну поведінку.

Також при призначенні покарання, суд враховує вік обвинуваченого, те, що він непрацевлаштований, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, на наявність якої вказав в судовому засіданні прокурор, суд відзначає наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Як вбачається з обвинувального акта, така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, в обвинуваченні ОСОБА_7 не висувалася.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, визнання відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуючою обставиною вчинення злочину щодо особи похилого віку, у той час як у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 про це не зазначено, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Також суд враховує те, що потерпіла будь-якої позиції щодо розміру та виду покарання суду не висловила, оскільки не вважала ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою він визнається винним, наближеної до мінімальної. Дійшовши такого висновку, суд виходив з того, що вчинення даного злочину по суті є наслідком систематичного зловживання алкогольними напоями як винним, так і потерпілим (що, звичайно, свідчить про наявність обтяжуючої покарання обставини), однак не є наслідком виключної суспільної небезпечності особи обвинуваченого, щоб в такому випадку вимагало б більш суворого покарання. Тому, саме відповідне покарання буде достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.10.2023 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 14 жовтня 2023 року.

Продовжити ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 57 539,42 грн (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень 42 копійки).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.10.2023.

Речові докази, зазначені у постановах слідчого від 14.10.2023, у постанові заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 14.10.2023, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1