Справа № 302/854/25
провадження 1-кп/302/132/25
У Х В А Л А

(в повному обсязі)

14.07.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю : секретарка судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_4 ,

особа, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_2 ,

законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження ЄРДР № 0000112 від 17.05.2025 з правовою кваліфікацією стаття 297 ч.1 Кримінального кодексу України стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, не одруженої, не працюючої, утриманців не має, раніше судима згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.11.2024 (справа № 302/1293/24 провадження1-кп/302/162/24) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 Кримінального кодексу України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень статей 75,76 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку один рік і шість місяців, з покладенням відповідних обов`язків (зазначена судимість не знята і не погашена),

- за клопотанням сторони обвинувачення про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації із звичайним наглядом,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 слідчий ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_7 і прокурор Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 внесли зазначене клопотання з таким обґрунтуванням.

09.05.2025 близько 15 години ОСОБА_2 , перебуваючи на цвинтарі, який розташований в урочищі «Кичера» в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, умисно здійснила грубі порушення суспільних відносин, що забезпечують загальноприйнятні моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, завдавши моральну шкоду рідним і близьким померлих осіб, за допомогою щітки та фарби чорного кольору нанесла шар фарби на портрети надмогильних пам`ятників (споруд) померлих осіб: ОСОБА_9 13.01.1975-18.12.2006, ОСОБА_10 : 03.05.1928-25.03.2005, ОСОБА_11 : 11.08.1993-10.06.2004, ОСОБА_12 : 29.08.1955-22.05.2004, ОСОБА_13 : 28.02.1936-01.05.2001, ОСОБА_14 : 01.09.1993-14.03.2018, ОСОБА_15 : 04.02.1974-15.09.2001, ОСОБА_16 : 09.07.1958-11.03.2001, ОСОБА_17 : 22.06.1948-03.05.1999, ОСОБА_18 : 21.10.1956-26.11.2001, ОСОБА_19 : 16.05.1934-04.07.2004, ОСОБА_20 : 12.05.1984-16.08.2001.

Цими діями ОСОБА_2 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке порушує суспільні відносини, що забезпечують загальноприйнятні моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійного, чим завдала моральну шкоду рідним і близьким померлих осіб, тобто винила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 297 частина перша Кримінального кодексу за ознакою наруга над могилою.

Згідно з висновком судової психіатричної експертизи № 246 від 05.06.2025 ОСОБА_2 виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості з вираженими поведінковими порушеннями (F70.1). За своїми психічним станом ОСОБА_2 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння та не може у теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Прокурор також звернув увагу, що ОСОБА_2 раніше вчиняла кримінальні правопорушення, її поведінка є неадекватною, вона не може пояснити причини цієї поведінки, займається жебракуванням, не працює.

ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала обставини, які зазначені в клопотанні. Свої дії пояснила тим, що прийшла на цвинтар, щоб випити алкоголь, який часто залишають на могилах померлих. Проте алкоголю не знайшла. Це її обурило. Знайшовши на цвинтарі залишки чорної фарби і щітку, якими фарбують металеві огорожі біля пам`ятників, вона замалювала обличчя на пам`ятниках, в кого саме і скільки не пам`ятає. ОСОБА_2 запевнила, що не бажає лікуватись, бо не хворіє. Підтвердила, що не вміє читати і писати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що відвідавши могилу сина на цвинтарі в селищі Міжгір`ї виявив зафарбоване обличчя на надгробному пам`ятнику, а також на інших пам`ятниках на могилах поблизу. У подальшому з допомогою хімічних речовин пам`ятник вдалося відновити. Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що не заявляє цивільного позову до ОСОБА_2 , бо вважає її психічно хворою людиною і підтримав клопотання прокурора щодо примусового лікування ОСОБА_2 .

Судом заслухано позиції законного представника ОСОБА_2 , призначеного від Міжгірської селищної ради за залученням слідчого, а також захисника, які вважають клопотання обґрунтованим для задоволення.

Обставини, які зазначені в клопотанні, повністю підтверджені матеріалами кримінального провадження. Окрім цього, суд встановив, що ОСОБА_2 не тільки хворіє на психічне захворювання унаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними станом і на час розгляду справи по суті, але вона є і суспільно небезпечною особою. Зокрема, ОСОБА_2 інкриміноване їй діяння за ознаками ч.1 статті 297 КК України вчинила в період не знятої і не погашеної судимості, тобто в період іспитового строку під час відбування покарання з випробуванням, яке було призначено їй за вчинення крадіжки з проникненням в приміщення і викрадення чужого майна (стаття 185 ч.4 КК України) згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.11.2024. Також ОСОБА_2 аналогічне кримінальне правопорушення вчинила 12.08.2023 за обставин викрадення грошових коштів в магазині «SPAR» в селищі Міжгір`ї Хустського району Закарпатської області в розмірі 400 гривень з благодійної скриньки «Червоний Хрест», що стверджено ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.09.2024 в справі №302/1624/23, згідно з якою зазначене кримінальне провадження було закрито на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння (декриміналізація). За обставинами справи ОСОБА_2 кримінальні правопорушення вчиняє в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 1 статті 93 Кримінального кодексу України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з п.1 ч.1 та ч.2 статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Частинами 3,4 цієї ж норми кримінально-процесуального закону передбачено :

- кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру;

- примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з статтею 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У відповідності до ч.3 статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Судом з`ясовано відповідно до положень статті 513 КПК України такі питання :

- у кримінальному провадженні мало місце суспільно небезпечне діяння за встановлених обставин, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 297 ч.1 КК України;

- це суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 вчинила суспільно небезпечне діяння за ознаками, передбаченими ч.1 статті 297 КК України, у стані неосудності, що підтверджено змістом і висновком судової психіатричної експертизи;

- ОСОБА_2 хворіє на психічне захворювання зазначене у висновку експертів станом на час розгляду справи;

- ОСОБА_2 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на встановлені обставини і викладене обґрунтування, суд дійшов висновку, що є підстави для застосування положень статей 92, 93 пункт 1, 94 ч.1 пункт 2, ч.3 КК України.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у вигляді пластикової пляшки чорного кольору з надписом "Лак Бітумний БТ 572 "КУЗБАСЛАК", щітки-пензель червоного кольору з слідами фарби чорного кольору, змив з руків`я з щітки-пензель, змиви речовини чорного кольору з меморіальної плити померлого ОСОБА_11 , сліди папілярних ліній на спеціальній стрічці, вилучені з пластикової пляшки чорного кольору, які поміщені в спеціальні пакети НПУ WAR 1531389, CRI 1125613 і в паперові конверти №№ 1,2,3 і зберігаються в кімнаті речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області, - підлягають знищенню відповідно до положень статті 100 ч.9 п.4 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати у виді витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз за висновком СЕ-19/107-25/6921-Д від 22.05.2025 у сумі 2674 гривні 40 коп. слід віднести на рахунок держави, бо їх стягнення не передбачено в зазначеному кримінальному провадженні з особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру згідно з положеннями статі 124 КПК України.

Керуючись статтями 371, 372, 376, 503, 512, 513, 516, 392, 395 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора.

Застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Знищити речові докази у вигляді пластикової пляшки чорного кольору з надписом "Лак Бітумний БТ 572 "КУЗБАСЛАК", щітки-пензель червоного кольору з слідами фарби чорного кольору, змив з руків`я з щітки-пензель, змиви речовини чорного кольору з меморіальної плити померлого ОСОБА_11 , сліди папілярних ліній на спеціальній стрічці, вилучені з пластикової пляшки чорного кольору, які поміщені в спеціальні пакети НПУ WAR 1531389, CRI 1125613 і в паперові конверти №№ 1,2,3 і зберігаються в кімнаті речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області.

Ухвалу може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня проголошення ухвали.

Повний зміст ухвали виготовлено 15.07.2025.

Суддя:ОСОБА_1