Справа № 519/822/25
1-кс/519/150/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП В Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Старі-Біляри Одеської області, не одруженому, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.06.2003 Апеляційним судом Одеської області за ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 153, п. 6, 187, ч. 2 ст. 115 КК України строком на 15 років з конфіскацією майна;

14.04.2022 Южним міським судом Одеської області ч. 2 ст. 185 КК України строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст клопотання та встановлені обставини.

1.Слідча СВ ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП В Одеській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України.

2.Клопотання обґрунтовано тим, що 21.04.2025 року приблизно о 06 годині 30 хвилин у ОСОБА_4 , який проходив по АДРЕСА_2 , де розташований багатоквартирного житлового будинку №1, виник раптовий протиправний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

3.Реалізуючи задумане із хуліганських спонукань, будучи у нетверезому стані почав грубо порушувати громадський порядок, прагнучи показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, проявляючи особливу зухвалість, у громадському місці, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виявилася у тимчасовому порушенні спокою громадян, для привернення уваги почав виражався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та незважаючи на зауваження присутніх осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що знаходилися біля під`їзду №4 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_4 діставши з лівого рукаву ніж, почав погрожувати ним, чим створив реальну небезпеку для життя і здоров`я присутніх осіб.

4.Крім того, 21.04.2025 року близько о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , вступав у конфлікт з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась біля під`їзду №4, що знаходиться у зазначеному будинку, після чого у нього виник протиправний умисел, направлений на погрозу вбивством ОСОБА_7 з метою її залякування та щоб остання викликала поліцію.

5.Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на погрозу вбивством, 21.04.2025 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 та направився до під`їзду №4. Прибувши до вказаного під`їзду, ОСОБА_4 побачив потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, з метою погрози вбивством, приклав лезо ножа, до шиї ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлюючи при цьому погрози вбивством, після чого ОСОБА_7 побоюючись за своє життя та здоров`я, виконувала його вимоги.

6.В подальшому, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на погрозу вбивством, ОСОБА_4 тримаючи у своїй руці ніж став переслідувати та наближатись до ОСОБА_7 , направляючи загострене лезо ножа в область її шиї та продовжуючи висловлювати погрози вбивством, які ОСОБА_7 сприймала як реальні, підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

7.Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та частина 1 статті 129 КК України погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, що відповідно до ст. 12 КК України являється кримінальним проступком .

8.22.04.2025 року ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України.

Позиція учасників судового процесу.

9.У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому сторона обвинувачення звертає увагу, що підозрюваний вчинив злочин відносно особи, що проживає у сусідньому під`їзді, що унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема нічного домашнього арешту.

10.У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивувальна частина, застосовані судом правові норми.

11.Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

12.Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

13.Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

14.У судовому засіданні встановлено, що підозра підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.04.2025;

-Протоколом огляду місця події від 21.04.2025;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.04.2025;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 21.04.2025;

-Письмовим поясненням ОСОБА_4 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

15.На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

16.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

17.Зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України, є обґрунтованою.

18.Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

19.При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

20.Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

21.Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

22.В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

23.Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

24.Ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків є обґрунтованим, оскільки, підозрюваний ОСОБА_4 знає адресу мешкання свідків та потерпілої, більш того проживає з нею в одному будинку та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою змінити показання, дані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

25.Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які можуть спотворювати факти, що перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини під час здійснення досудового розслідування.

26.Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, з огляду на позицію підозрюваного щодо прийнятності погроз застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, для досягнення бажаних йому цілей, яку підозрюваний висловив підчас розгляду цього клопотання у судовому засіданні .

27.При цьому прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

28.Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

29.Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. В зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави.

30.Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

31.Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України, підлягає задоволенню.

32.Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП В Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1, ст. 129 КК України ОСОБА_4 , задовольнити.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів без визначення розміру застави.

3.Строк дії ухвали до 22 червня 2025 року включно.

4.У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту відмовити.

5.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

6.Копія ухвали вручається підозрюваному, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

7.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 24.04.2025 о 14.30 год.

Слідчий суддя Южного міського

суду Одеської області ОСОБА_1