УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000428 від 31.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000428 від 31.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000428 від 31.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

На підставі постанови начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 31.03.2025 матеріали кримінального провадження № 0000428 від 31.03.2025 за підозрою ОСОБА_5 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 00000127 від 08.02.2024 в окреме провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2025 із визначенням розміру застави у вигляді 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В подальшому, підозрюваним внесено заставу у визначеному розмірі, після чого останнього звільнено з-під варти 14.03.2025 та покладено на нього наступні обов`язки, визначені судом:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 - 2 місяці з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

На даний час слідчим подано клопотання заступнику Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 31.03.2025 до трьох місяців, тобто до 12.06.2025.

Разом з цим прокурор зазначає, що підстав для скасування чи зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків немає, оскільки не зменшилися встановлені під час застосування щодо нього запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000428 від 31.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

На підставі постанови начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 31.03.2025 матеріали кримінального провадження № 0000428 від 31.03.2025 за підозрою ОСОБА_5 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 00000127 від 08.02.2024 в окреме провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2025 із визначенням розміру застави у вигляді 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В подальшому, підозрюваним внесено заставу у визначеному розмірі, після чого останнього звільнено з-під варти 14.03.2025 та покладено на нього наступні обов`язки, визначені судом:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 - 2 місяці з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

На даний час слідчим подано клопотання заступнику Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 31.03.2025 до трьох місяців, тобто до 12.06.2025.

Зважаючи на вказівку у ст.ст. 194, 199 КПК України про розгляд клопотання про продовження строку дії обов`язків за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, за умовами ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, яка передбачає обов`язок слідчого судді розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Метою і підставою продовження покладених на підозрюваного обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді, є запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні та іншим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, прокурором згідно клопотання доведено наявність існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів сторони обвинувачення, то визначені в ухвалі суду від 13.03.2025 року ризики щодо можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження, може впливати на свідків і вчиняти тиск на них, не зменшились і не перестали існувати, а доказів зворотного в судовому засіданні сторонами не надано. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Судом враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

У той же час, не залишається поза увагою слідчого судді, що Указом Президента України №64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також, згідно з роз`ясненнями, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

При вирішенні питання обґрунтованості підозри суд приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», за яким обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Достатніх підстав вважати, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

В той же час, відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється останній, наявна ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 слід продовжити відносно підозрюваного строк дії покладених на нього обов`язків згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 року, строком до 12.06.2025 року, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатись із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби; утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного вказаних обов`язків, регламентованих ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим, не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти в межах строку досудового розслідування на строк до 12 червня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчих, що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: