Справа № 216/5275/25
провадження 1-кс/216/1724/25
УХВАЛА

іменем України

07 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Кривому Розі, скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 від 10.02.2025 про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:

Представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 від 10.02.2025 про закриття кримінального провадження №00000316, внесеного до ЄРДР 24.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Скарга мотивована тим, що ст. слідчим в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування вказаного кримінального провадження за результатами якого, 10.02.2025 винесена постанова про його закриття. Заявник вважає вказану постанову незаконною, винесеною за відсутністю повного та об`єктивного досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Слідчий ОСОБА_3 на зазначене уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про закриття кримінального провадження.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд скарги за відсутності представника військової частини, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши скаргу та додані до скарги письмові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000316 від 24.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_5

10.02.2025 на підставі постанови старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 дане кримінальне провадження було закрито.

Не погоджуючись з вказаною постановою слідчого представник військової частини ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій для встановлення об`єктивних обставин вчиненого правопорушення та безпосередньо осіб, які причетні до його вчинення. Зокрема, зі змісту постанови слідує, що єдиною підставою для закриття вказаного кримінального провадження стало рішення ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2024 про визнання молодшого сержанта ОСОБА_5 непридатним до військової служби. Слідчий вказує, що сам факт непридатності ОСОБА_5 до військової служби свідчить про те, що станом на теперішній час відсутня фізична особа військовослужбовець, як елемент обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення суб`єкту, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За приписами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм КПК України, кримінальне провадження закривається у разі повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи з боку слідчого/дізнавача на підставі зібраних ним в ході проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та за наслідками їх належної оцінки.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, передбачено, що «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

У рішенні ЄСПЛ від 17 вересня 2014 р. у справі «Мокану та інші проти Румунії» (Заяви №№ 10865/09, 45886/07 та 32431/08), п. 321, Суд вказав: «Який би спосіб не було обрано, органи влади повинні діяти за власною ініціативою. На додаток, для того, щоби бути ефективним, розслідування має бути здатним привести до встановлення і покарання винних осіб».

У даному випадку розслідування кримінального провадження проведено поверхнево, висновки слідчого, зазначені у постанові ґрунтуються лише на зазначенні норм матеріального права, щодо складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оцінка ж обставин події, які вказані у повідомленні командира військової частини НОМЕР_3 від 18.03.2024 та акті службового розслідування від 15.03.2024, щодо причин відсутності молодшого сержанта ОСОБА_5 на військовій службі, слідчим не проведена належним чином, а встановлені слідчим суддею недоліки суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження, що є підставою для скасування зазначеної постанови.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчому необхідно перевірити у повному обсязі доводи, які маються у повідомленні командира військової частини НОМЕР_3 від 18.03.2024 та акті службового розслідування від 15.03.2024, встановити часовий проміжок (період) відсутності молодшого сержанта ОСОБА_5 на військовій службі та чи мав останній статус військовослужбовця у цей період, встановити та здійснити допит можливих свідків кримінального правопорушення, а також, провести інші необхідні слідчі дії для встановлення обставин події кримінального правопорушення, та за наслідками отриманої інформації прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 110, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 від 10.02.2025 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (с дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 від 10.02.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000316 від 24.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та повернути матеріали до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для організації проведення досудового розслідування у порядку, передбаченому положеннями КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6