Справа № 569/7273/25
УХВАЛА

14 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника підозрюваної адвоката- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єльне, Рокитнівський район Рівненська область, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, у період з 09.04.2025 по 11.04.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 09.04.2025 по 11.04.2025 невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонних розмов роз`яснила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши за одну особу 8000 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що вони забезпечать їх переїзд з м. Сарни Рівненської області до державного кордону України з республікою білорусь та усунуть перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснила порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що кошти за незаконне переправлення через державний кордон України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повинні залишити своєму знайомому для подальшої передачі іншим співучасникам.

Так, 11 квітня 2025 року, приблизно о 6 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до попередньої домовленості з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, прибули на автомобілі марки Nissan, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , до околиці м. Сарни Рівненської області.

В подальшому, на даний час невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки BMW X5 VN05BIH, шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, здійснив перевезення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з м. Сарни до с. Старе Село Сарненського району Рівненської області. В свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до попередньої домовленості залишили ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 16000 доларів США для подальшої передачі іншим співучасникам.

Далі, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, спільно з іншою, на даний час невстановленою особою, використовуючи мотоцикл та квадроцикл, а в подальшому рухаючись у пішохідному порядку приблизно о 19 годині 10 хвилин доставили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із с. Старе Село Сарненського району Рівненської області до кордону України з республікою білорусь, що знаходиться поблизу с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області.

В подальшому, відповідно до попередніх домовленостей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили ОСОБА_12 , який на той час перебував на стоянці території готелю Royal Wood Hotel, що знаходиться поблизу с-ща Рокитне Сарненського району Рівненської області, про необхідність передачі коштів в сумі 16000 доларів США за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України. Відразу ж після цього, до ОСОБА_12 підійшла ОСОБА_5 , та переслідуючи корисливий мотив, з відома ОСОБА_9 та інших на даний час невстановлених досудовим розслідування осіб, перебуваючи в автомобілі марки Nissan, н.з. НОМЕР_1 , отримала від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 16000 доларів США за організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

12.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єльне, Рокитнівський район Рівненська область, місце проживання АДРЕСА_2 , громадянка України, не судима, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Причетність підозрюваної до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрювана володіє паспортом для виїзду за кордон та проживає поблизу державного кордону України, тому обізнана з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в незаконний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави, який завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, мобілізації, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, тобто знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 , підозрюється у організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, географічні карти маршруту, тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_5 , відомі анкетні дані осіб, яких вона незаконно переправляла через державний кордон, відомо місце їх проживання, мобільні телефони, а тому остання, у разі незастосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона може незаконно впливати на свідка шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрювана буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний постійних доходів немає, а тому є ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_5 , на підставі зібраних доказів обгрунтовано підозрюється у організації незаконного переправлення через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, 2 осіб призовного віку, які за надану послугу передали для підозрюваної заздалегідь узгоджену грошову винагороду, а також, враховуючи суспільний резонанс та небезпеку для обороноздатності держави під час воєнного стану, яку несуть злочини у яких підозрюється ОСОБА_5 , є підстави вважати, що наявний виключний випадок, що дозволяє вважати, що застава у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Отже, до підозрюваної необхідно застосувати заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб мінімум вдвічі, тобто у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484480 грн. Крім того, слідством встановлено, що підозрювані, діючи за попередньою змовою групою осіб, отримали за свої протиправні послуги 10000 доларів США, що за курсом НБУ становить 422500 грн.

Тому, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється, зважаючи на його майновий та сімейний стан, існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, системність вчинення тяжких злочинів за попередньою змовою групою осіб, необхідно при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою визначити заставу в розмірі понад 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто суму в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484480 грн, що відповідає сумі коштів, якими підозрювана незаконно заволоділа в результаті вчинення злочину у яких вона підозрюється.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_14 запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 467 200 грн.

Підозрювана ОСОБА_14 , та її захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрювану, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

О 19 год. 20 хв. 11.04.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

12.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єльне, Рокитнівський район Рівненська область, місце проживання АДРЕСА_2 , громадянка України, не судима, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання, одружена, на утриманні має неповнолітню дитину, та постійне місце проживання.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваній, обвинуваченій залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, не відлучатися із населеного пункту, де вона зареєстрована проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єльне, Рокитнівський район Рівненська область, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 днів, а саме до 19 год. 20 хв. 10 червня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк тримання під домашнім арештом рахувати з моменту затримання підозрюваної, а саме з 19 год. 20 хв. 11 квітня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 19 год. 20 хв. 10 червня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де вона зареєстрована проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 19 год. 20 хв. 10 червня 2025 року.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрювана ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_15