Справа № 761/7615/23
Провадження №1-кп/761/1578/2025
В И Р О К

Іменем України

27 березня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження №0000350, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Арсеньево Тульської області рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Фрунзе Киргизької Республіки, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» функціонує на території України незаконно, за підтримки РФ, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції (пізніше Операції об`єднаних сил) на території Донецької області, у період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точну час та дату встановити не виявилось за можливе, вступив до складу терористичної організації «ДНР», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії та дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації, та не пізніше зазначеної дати був зарахований на посаду військового коменданта військової комендатури № НОМЕР_1 АДРЕСА_5 терористичної організації «ДНР».

До обов`язків ОСОБА_3 серед іншого входило забепечення виконання покладених на військову комендатуру завдань та функцій, організація незаконного позбавлення волі цивільноного населення та військовослужбовців, а також інші обов`язки.

Встановлено, що на базі батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації ДНР, який було облаштовано у Донецькому телецентрі, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61 у подальшому також було створено місце несвободи (в`язницю).

Метою створення цього незаконного місця несвободи (в`язниці) було незаконне утримання цивільних осіб, військовослужбовців, вчинення вбивств, застосування тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва зазначеним особам з метою отримання показань про начебто вчинення ними злочинів, а також здійснення фізичного насильства та психологічного тиску для деморалізації затриманих і їх залякування.

Так, у період з квітня 2015 по травень 2015 року, ОСОБА_3 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах збройного конфлікту на території, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у приміщенні незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, спільно із Особа1, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Особа2 та іншими невстановленими учасниками зазначеної терористичної організації, виконуючи визначені йому функції, у порушення вищезазначених вимог закону здійснював обмеження свободи цивільного населення, які потрапляли у полон до учасників терористичної організації «ДНР», та мали проукраїнські погляди, з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, жорстоко поводився з вказаною категорією осіб, застосовував фізичне насильство та чинив психологічний тиск у формі принижень, погроз та образ.

Таким чином, ОСОБА_3 в період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, тобто з моменту вступу до терористичної організації «ДНР» і до вказаного часу, вчиняв зазначені вище умисні дії, в рамках участі у вказаній терористичній організації.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 2583 КК України, як участь у терористичній організації.

Крім того, ОСОБА_3 у період з 27.02.2015 року до травня 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись на території батальйону «ОПЛОТ» де було створено одне із незаконних місць несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, метою створення якої було незаконне утримання місцевого цивільного населення, військовослужбовців та подальшого вчинення вбивств, тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва зазначеним особам з метою отримання показань про начебто вчинення ними злочинів, а також здійснення фізичного насильства та психологічного тиску для деморалізації затриманих і їх залякування, перебуваючи на посаді військового коменданта військової комендатури № НОМЕР_1 АДРЕСА_5 терористичної організації «ДНР», усвідомлюючи обставини існування збройного конфлікту на території Донецької області, знаючи про заборону вчиняти акти насильства стосовно цивільних осіб, зокрема завдання каліцтва, жорстке поводження й тортури, наругу над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження, у порушення вищезазначених вимог міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України та з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, спільно із Особа1, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 Особа2 та іншими невстановленими особами,вчинив жорстоке поводження з цивільною особою - громадянином України ОСОБА_7 , яке виразилось у завданні ударів по різних ділянках тіла потерпілого; підвішуванні до стелі за викручені руки; застосуванні наручників, чим заподіяв потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням, вчинене групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» функціонує на території України незаконно, за підтримки РФ, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції (пізніше Операції об`єднаних сил) на території Донецької області, у період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точну час та дату встановити не виявилось за можливе, вступив до складу терористичної організації «ДНР», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії та дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації, та не пізніше зазначеної дати був зарахований на посаду начальника Харцизького міжрайонного відділу Міністерства Державної Безпеки терористичної організації «ДНР».

До обов`язків ОСОБА_4 серед іншого входило забепечення виконання покладених на Харцизьке МРВ МДБ терористичної організації «ДНР» завдань та функцій, організація незаконного позбавлення волі цивільноного населення та військовослужбовців, проведення допитів та надання вигляду законності їх утримання в місцях несвободи

Встановлено, що на базі батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації «ДНР», який було облаштовано у Донецькому телецентрі, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61 у подальшому було створено місце несвободи (в`язницю).

Метою створення цього незаконного місця несвободи (в`язницю) було незаконне утримання цивільних осіб, військовослужбовців, вчинення вбивств, застосування тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва зазначеним особам з метою отримання показань про начебто вчинення ними злочинів, а також здійснення фізичного насильства та психологічного тиску для деморалізації затриманих і їх залякування.

Так, у період з лютого 2015 по травень 2015 року, ОСОБА_4 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах збройного конфлікту на території, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, сприяв функціонуванню незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, спільно із Особа1, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Оосба2 та іншими невстановленими учасниками зазначеної терористичної організації, виконуючи визначені йому функції, у порушення вищезазначених вимог закону здійснював обмеження свободи цивільного населення, які потрапляли у полон до учасників терористичної організації «ДНР», та мали проукраїнські погляди, з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, жорстоко поводився з вказаною категорією осіб при приведенні їх допитів, чинив психологічний тиск у формі принижень, погроз та образ.

Таким чином, ОСОБА_4 в період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, тобто з моменту вступу до терористичної організації «ДНР» і до вказаного часу, вчиняв зазначені вище умисні дії, в рамках участі у вказаній терористичній організації.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 2583 КК України, як участь у терористичній організації.

Крім того, ОСОБА_4 у період лютого 2015 року до травень 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», усвідомлюючи обставини існування збройного конфлікту на території Донецької області, знаючи про заборону вчиняти акти насильства стосовно цивільних осіб, зокрема завдання каліцтва, жорстке поводження й тортури, наругу над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження, у порушення вищезазначених вимог міжнародного гуманітарного права, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України та з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, спільно із Особа1, ОСОБА_5 , Особа2, ОСОБА_3 та іншими невстановленими особами, які доставили потерпілого ОСОБА_7 на допит, знаходячись у приміщенні Міністерства Державної Безпеки терористичної організації «ДНР», що знаходиться за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26, а саме в одному із службових кабінетів, що на 4 поверсі вказаної будівлі, перебуваючи на посаді начальника Харцизького МРВ МДБ терористичної організації «ДНР» у ході проведення допиту вчинив жорстоке поводження з цивільною особою - громадянином України ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_4 діючи з метою отримання показань про начебто вчинення потерпілим злочинів, застосував психологічний тиск, який полягав у висловленні у бік потерпілого погроз про розстріл, тривалому позбавленні сну, наданні невстановленим особам вказівок про завдання потерпілому численних ударів по різних ділянках тіла, застосуванні наручників, чим заподіяв потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням, вчинене групою осіб.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» функціонує на території України незаконно, за підтримки РФ, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції (пізніше Операції об`єднаних сил) на території Донецької області, у період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точну час та дату не виявилось за можливе, вступив до складу терористичної організації «ДНР», погодившись сприяти її діяльності та підпорядковуватися ієрархії та дисципліні, правилам поведінки, встановленим у цій організації, та не пізніше зазначеної дати був зарахований до одного із відділів управління контррозвідки Міністерства Державної Безпеки терористичної організації «ДНР», який у свою чергу контролював так звану контррозвідку батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації «ДНР», який було облаштовано у Донецькому телецентці, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61 де у подальшому також було створено місце несвободи (в`язницю).

Метою створення цього незаконного місця несвободи (в`язниці) було незаконне утримання цивільних осіб, військовослужбовців, вчинення вбивств, застосування тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва зазначеним особам з метою отримання показань про начебто вчинення ними злочинів, а також здійснення фізичного насильства та психологічного тиску для деморалізації затриманих і їх залякування.

До обов`язків ОСОБА_5 серед іншого входило забепечення виконання покладених на контррозвідку завдань та функцій, організація незаконного позбавлення волі цивільноного населення та військовослужбовців, а також інші обов`язки.

Так, у період з квітня 2015 по травень 2015 року, ОСОБА_5 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах збройного конфлікту на території, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у приміщенні незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, спільно із Особа1, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Особа2 іншими невстановленими учасниками зазначеної терористичної організації, виконуючи визначені йому функції, у порушення вищезазначених вимог закону здійснював обмеження свободи цивільного населення, які потрапили у полон до учасників терористичної організації «ДНР», та мали проукраїнські погляди, з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, жорстоко поводився з вказаною категорією осіб, застосовував фізичне насильство та чинив психологічний тиск у формі принижень, погроз та образ.

Таким чином, ОСОБА_5 в період з квітня 2014 року по травень 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, тобто з моменту вступу до терористичної організації «ДНР» і до вказаного часу, вчиняв зазначені вище умисні дії, в рамках участі у вказаній терористичній організації.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 2583 КК України, як участь у терористичній організації.

Крім того, ОСОБА_5 у період з лютого 2015 року до травня 2015 року, більш точний час та дату встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись на території батальйону «ОПЛОТ» де було створено одне із незаконних місць несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, метою створення якої було незаконне утримання місцевого цивільного населення, військовослужбовців та подальшого вчинення вбивств, тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва зазначеним особам з метою отримання показань про начебто вчинення ними злочинів, а також здійснення фізичного насильства та психологічного тиску для деморалізації затриманих і їх залякування, перебуваючи у складі одного із відділів управління контррозвідки Міністерства Державної Безпеки Донецької «ДНР», усвідомлюючи обставини існування збройного конфлікту на території Донецької області, знаючи про заборону вчиняти акти насильства стосовно цивільних осіб, зокрема завдання каліцтва, жорстке поводження й тортури, наругу над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження, у порушення вищезазначених вимог міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом непогодження з євроінтеграційним курсом розвитку України, переслідуючи мету порушити суверенітет і територіальну цілісність України, змінити межі її території і державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України та з метою залякування, придушення супротиву та поширення страху серед цивільного населення, спільно із Особа1, ОСОБА_3 Особа2, ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, вчинив жорстоке поводження з цивільною особою - громадянином України ОСОБА_7 , яке виразилось у завданні ударів по різних ділянках тіла потерпілого, підвішуванні до стелі за викручені руки, застосуванні наручників, чим заподіяв потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням, вчинене групою осіб.

Прокурор у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинувачених зазначив, що подані письмові докази, а також показаннями потерпілого та свідка підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною для того, щоб довести винуватість обвинувачених поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 2583 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 15 років з конфіскацією майна; ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 12 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 1 ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_3 військового звання - капітан.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 2583 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 15 років з конфіскацією майна; ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 12 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 1 ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 військового звання - підполковник.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 2583 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 15 років з конфіскацією майна; ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавленням волі строком 12 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 1 ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 військового звання - капітан.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинувачених (in absentia), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які показань суду не надавали, та будь-яких клопотань від останніх на адресу суду також не надходило.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисників, які були забезпечені державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в місті Києві.

Відповідно до ухвали суду від 15.03.2024, вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Повістки про виклик обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які в свою чергу повинні були знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення своїх прав предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої обвинувачені над собою не визнають, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про їх наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім їх невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому засіданні просили виправдати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, у зв`язку з недоведеністю прокурором вчинення ними інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання про те, що він виконував бойові завдання на території Донецької області та в подальшому був затриманий співробітниками МГБ ДНР 27.02.2015 та доставлений до підвального приміщення Донецького телецентру, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61, де утримувався до травня 2015 року. Під час перебування у вказаному підвальному приміщенні до нього ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , застосовували фізичну силу та погрози розстріляти, не давали йому можливості спати, від вказаних дій він отримував значний фізичний біль та моральні страждання. Як йому відомо вказані особи були колишніми праціниками СБУ, які у квітні 2014 року перейшли на бік ДНР.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав суду показання про те, що перебуваючи в березні 2015 року в місті Макіївка, він отримав на електронну адресу запрошення від ОСОБА_12 про зустріч в Палаці Піонерів. Свідок зазначив, що йому не було відомо, що ОСОБА_13 на той час був затриманий. Приїхавши в зазначений час, потерпілого на місці зустрічі не виявилось, однак приїхали особи в формі, які помістили його в автомобіль та повезли в підвальне приміщення, що, як в подальшому стало відомо, знаходилось за адресою: АДРЕСА_6 . Так, свідок зазначив, що перебував в полоні з ОСОБА_14 в один проміжок часу, в різних камерах. Жодного разу потерпілого він не бачив, але від інших осіб йому відомо, що потерпілий також там утримувався. Свідок зазначив, що оперативники, застосовуючи до нього фізичну силу, схиляли вказати на ОСОБА_12 , який все одно буде розстріляний, та таким чином самому залишитись живим. Щодо обставин утворення батальйону «Макіївка», Після звільнення з полону під час зустрічі з ОСОБА_15 , останній розповідав, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 застосовували відносно його фізичну силу та погрози фізичної розправи. Зазначені події відбувались з лютого по травень 2015 року в приміщенні МГБ ДНР.

Крім показань потерпілого та свідка, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, також повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-рапортом старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Донецькій області ДСР НПУ капітана поліції ОСОБА_16 від 06.09.2021, відповідно до якого у квітні 2014 року невстановлені учасники терористичної організації «ДНР», діючі за попередньою змовою групою осіб здійснювали захоплення будівель Донецького телецентру, розташованого за адресою м. Донецьк вул. Куйбишева, 61, у яких організували незаконні місця несвободи зазначеної терористичної організації. Серед причетних осіб під №12, №13, №14 зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

-листом Департаменту контррозвідки СБ України від 01.10.2021№2/2/5-9274кт, відповідно до якого встановлено, що у травні 2014 року бойовики НЗФ «Оплот» захопили будівлю Донецького телецентру (м. Донецьк, вул. Куйбишева 61), де утримували цивільних осіб, проводили з ними незаконні допити та катування. За вказаною адресою перебував в полоні, зокрема, ОСОБА_7 . Серед осіб, які вчиняли незаконні дії, зазначений ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ;

-листом Департаменту захисту національної державності СБ України від 04.11.2021№5/2/4-11823, відповідно до якого на виконання доручення встановлено, що ОСОБА_4 з 2014 по літо 2015 займав посаду так званого керівнка Харцизького відділу «МДБ ДНР», а з літа 2015 року по теперішній час займає посаду так званого керівника Макіїївського відділу «МДБ ДНР», ОСОБА_3 з 2014 по 2017 роки займав оперативну посаду у так званому Макіївському відділі «МДБ ДНР», а з 2017 по теперішній час займає посаду так званого «коменданта військової комендатури №12 ДНР» м. Ясинувата;

-листом Департаменту контррозвідки СБ України від 23.09.2022 №2/2/4-20673кт, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 є колишнім старшим оперуповноваженим УСБУ в Донецькій області, з 2014 по 2017 рік перебував на оперативних посадах т.зв. «Макіївського відділу МДБ ДНР», з 2017 по листопад 2021 року займав посаду «комендатна військової комендатури №12 «ДНР» в м. Ясинувата. В травні 2014 року спільно з бойовиками НЗФ «Оплот» юрав участь в захоплені будівлі Донецького телейентру (м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61), де у вподальшому утримувались незаконно позбавлені волі цивільні особи, військовослужбовці ЗСУ, стосовно яких проводили незаконні допити та катування; ОСОБА_4 є колишнім співробітником Костянтинівського міськвідділу УСБУ в Донецькій області, з 2014 року «начальник Макіївського міськвідділу МДБ ДНР»;

-рапортом старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Донецькій області ДСР НПУ капітана поліції ОСОБА_16 від 06.09.2021, відповідно до якого у квітні 2014 року невстановлені учасники терористичної організації «ДНР», діючі за попередньою змовою групою осіб здійснювали захоплення будівель Донецького телецентру, розташованого за адресою м. Донецьк вул. Куйбишева, 61, у яких організували незаконні місця несвободи зазначеної терористичної організації. Серед причетних осіб під №12, №13, №14 зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2021, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 на фото №1 впізнав ОСОБА_3 за наступними ознаками: овальність обличчя, дещо азіатська зовнішність, розріз очей та за гальною сукупністю ознак;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2021, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 на фото №1 впізнав ОСОБА_4 за наступними ознаками: худощаве обличчя, дещо овальної форми, віком близько 35-40 років, коротко стрижений з лягаючим волоссям трішки на бік;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2021, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 на фото №2 впізнав ОСОБА_5 за наступними ознаками: видовжене обличчя, коротка стрижка та сукупність загальних ознак;

-листом Штабу Антитерористичного центру при Службібезпеки України від 11.01.2020 №33/8-С-84/138 відповідно до якого підтверджено, що ОСОБА_7 27.02.2015 потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районні проведення антитерористичної операції та був визволений 29.12.2019.

Прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінальних правопорушень, винуватість обвинувачених та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні ними інкримінованих кримінальних правопорушень, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи в сукупності надані суду та досліджені в судовому засіданні наведені докази, суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будучи громадянами України, вступили до складу терористичної організації ДНР та вчинили умисні дії щодо участі у терористичній організації, зокрема сприяли функціонуванню незаконного місця несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61. Крім того, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у період з лютого 2015 року до травня 2015 року, діючи умисно у складі терористичної організації «ДНР», знаходячись на території батальйону «ОПЛОТ» де було створено одне із незаконних місць несвободи (в`язниці) терористичної організації «ДНР», облаштованої на базі Донецького телецентру, що за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61 спільно з іншими невстановленими на даний час особами, вчинили жорстоке поводження з цивільною особою - громадянином України ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кваліфіковані правильно, а саме:

- за ч. 1 ст. 2583 КК України, як участь у терористичній організації;

- за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням, вчинене групою осіб.

Що стосується доводів захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про недоведеність вини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, то вони не заслуговують на увагу, оскільки встановлені судом обставини, наведені докази, спростовують вказану версію сторони захисту.

Призначаючи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчинених обвинуваченими правопорушень, які належать до категорії особливо тяжких злочинів, наслідки вчинених злочинів, особу обвинувачених, які раніше не судимі, є громадянами України.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшували покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їм покарання в межах санкції ч. 1 ст. 2583 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнав їх винуватими; ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнав їх винуватими, визначивши їм остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, відповідно до ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Так, постановою Верховної Ради України «Про спеціальні звання, формений одяг та знаки розрізнення в органах внутрішніх справ України» від 22.04.1993 року запровадженна єдина система звань, знаків розрізнення та вирішення інших питань проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 мають спеціальне військове звання капітан, а ОСОБА_4 спеціальне військове звання підполковник.

Відомостей про позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спеціального звання, відстуні, а тому суд дійшов до висноку, що останніх не позбавлено спеціального звання.

Вчинені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Відтак, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спеціального військового звання, відповідно до ст. 54 КК України.

Таке покарання відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 необхідно обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 258 КК України - у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

-за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального військового звання - капітан.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 258 КК України - у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

-за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального військового звання - підполковник.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 258 КК України - у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

-за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (пятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна та з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального військового звання - капітан.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 2975 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1