Справа № 489/5827/25
Провадження № 1-кс/489/2003/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

30 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000401 від 24.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 24.07.2025 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене у клопотанні майно необхідне для подальшого проведення слідчих (процесуальних) дій, має істотне та доказове значення, може бути доказом вини особи у вчиненні кримінального правопорушення, для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні.

Про дату судового розгляду клопотання повідомлено захисника підозрюваного ОСОБА_4 , який утримується під вартою. Заперечень проти задоволення клопотання не надходило.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000401 за ч.2 ст.121 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.07.2025 близько 01 год 00 хв, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 перебував у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: буд. АДРЕСА_1 , де останні разом із ОСОБА_6 , вживали спиртні напої.

Під час розпивання спиртних напоїв, у приміщенні вказаного будинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого в остатнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив у праву руку зі столу ніж та умисно наніс ним ОСОБА_5 один удар в область грудної клітини зліва. В результаті чого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням м`яза серця, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 24.07.2025, з місця події вилучено зазначене у клопотанні майно.

Постановами від 24.07.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні майно, яке прокурор просить арештувати.

Вилучене в ході проведення огляду місця події майно дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що воно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ обставин вчинення кримінального правопорушення.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 24.07.2025 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , саме:

- кухонний ніж з лезом довжиною 13 см, руків`я 11,5 см, який упаковано до паперового конверту із позначкою 2;

- кухонний ніж з лезом довжиною 10,5 см, руків`я 11 см, який упаковано до паперового конверту із позначкою 3;

- кухонний ніж з лезом довжиною 13 см, руків`я 11 см, який упаковано до паперового конверту із позначкою 4;

- мобільний телефон NOMI, який було запаковано до сейф-пакету СRI 1167914,

- пару резинових тапок синього кольору, на яких містяться сліди, які запаковано до паперового конверту із позначкою 5;

- 5 мобільних телефонів, які запаковано до сейф-пакету NPU152S791;

- скляну банку із залишками рідини фіолетового кольору, у якої наявний характерний запах алкоголю, яку було запаковано до сейф пакету NPU1522789;

- кухонний ніж із лезом довжиною 12 см, руків`я 11 см, який було запаковано до паперового конверту із позначкою 9;

- кухонний ніж із лезом довжиною 19,5 см, руків`я 13,5 см, який було запаковано до паперового конверту із позначкою 10;

- кухонний ніж із лезом довжиною 14 см, руків`я 10,5 см, який було запаковано до паперового конверту із позначкою 11;

- резинові капці підозрюваного ОСОБА_4 , вилучені 24.07.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, які поміщені до сейф-пакету НПУ SUD3047857.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1