Справа № 199/3635/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про закриття внесене 21.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного з них, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 № 2797/0/15-24 змінена з 07 жовтня 2024 року територіальна підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

21.03.2025 року, на підставі ст. 35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 21.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного з них, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Під час підготовчого судового засідання обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з письмовими заявами про закриття на підставі п. 3-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, внесеному 21.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000544 за їх обвинуваченням, кожного з них, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, та звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти клопотань, оскільки на теперішній час існує підстава для закриття кримінального провадження у відповідності до вимог п. 3-1) ч. 1 ст. 284 КПК України (кримінальне провадження закривається у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі), та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 не прибув у підготовче судове засідання. Звернувся до суду з письмовою заявою, що він не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Претензій матеріального, морального характеру до обвинувачених не має. Просить розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності без його участі.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи заявлених клопотань, суд вважає, що клопотання кожного обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи та враховуючи наступне.

Так, відповідно до обвинувального акту, складеного 20.03.2025 року прокурором ОСОБА_3 , обвинувачуються:

1). ОСОБА_4 26.04.2010 року на підставі наказу № 81 від 287.04.2010 прийнятий на посаду гірника 2 розряду, 01.11.2021 року, на підставі наказу № 190 від 27.10.2021 року переведено на посаду заступника начальника дільниці конвеєрного транспорту № 2 шахти «Алмазна» ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Займаючи зазначену посаду ОСОБА_4 повинен виконувати наступні вимоги нормативно-правових актів у сфері охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме:

Закон України «Про охорону праці»:

статтею 14 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Гірничий закон України:

статтею 26 Гірничого Закону України передбачено, що технічні та організаційні заходи щодо запобігання аваріям і катастрофам здійснюються на стадіях геологорозвідувальних і науково-дослідних робіт, проектування, будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, експлуатації, ліквідації або консервації гірничих підприємств із забезпеченням:

запобігання вибухам газу та пилу;

відвернення обвалення порід і завалів гірничих виробок;

запобігання газодинамічним явищам;

додержання вимог пожежної безпеки;

запобігання затопленню гірничих виробок, виділенню та проникненню в них небезпечних і шкідливих субстанцій;

відвернення руйнувань і катастроф на гірничорудниковому транспорті та організації його чіткої роботи;

запобігання аваріям і катастрофам у вертикальних стволах і на підйомних комплексах.

З метою запобігання вибухам газу та пилу: на гірничих підприємствах та гірничих об`єктах, де має місце виділення вибухових та отруйних газів і пилу, встановлюється відповідний газовий, пиловий або пилогазовий режим, забезпечується аерогазовий контроль, застосовуються спеціальні види захисту устаткування та технологічних процесів згідно з правилами безпеки; підривні роботи проводяться за спеціальними проектами із зазначеними параметрами буропідривного комплексу та в суворій відповідності з єдиними правилами безпеки при підривних роботах; підземні гірничі виробки проводяться з примусовим провітрюванням за допомогою безперервно діючих вентиляційних установок згідно з правилами безпеки (на відкритих роботах допускається застосування природного провітрювання за умови досягнення нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря на робочих місцях) Відвернення обвалення порід і завалів діючих гірничих виробок забезпечується використанням спеціальних способів проведення гірничих робіт, кріплення, підтримання в належному стані та охороною гірничих виробок.

запобігання газодинамічним явищам (раптові викиди, гірничі удари тощо) забезпечується за допомогою комплексу заходів згідно з правилами безпеки та іншими нормативно-правовими актами. Додержання вимог пожежної безпеки під час проведення робіт на кожному робочому місці забезпечується шляхом здійснення заходів згідно з проектом протипожежного захисту. У гірничих виробках застосовуються технологічні процеси, устаткування та матеріали, що перешкоджають утворенню пальної суміші та джерел запалювання, а також здійснюються заходи для запобігання самозайманню гірничих порід. Запобігання затопленню гірничих виробок, виділенню та проникненню в них шкідливих речовин (газоподібних, пароподібних, пиловидних, рідинних, електромагнітних, випромінюючих, радіаційних тощо) на гірничих підприємствах, небезпечних за цими проявами, забезпечується переведенням їх на особливий режим роботи в установленому порядку. Відвернення руйнувань і катастроф на гірничорудниковому транспорті забезпечується підтриманням устаткування, транспортної мережі в належному технічному стані та організацією роботи, пов`язаної з перевезенням людей та вантажів на гірничому підприємстві, відповідно до вимог нормативно-правових актів.

статтею 41 Гірничого Закону України передбачено, що працівники гірничого підприємства зобов`язані: знати та виконувати вимоги гірничого законодавства та технічної документації, плану ліквідації аварій у межах виконуваних робіт, правил поведінки в небезпечних умовах, правил експлуатації машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва; не піддавати небезпеці своїми діями чи бездіяльністю життя та здоров`я людей.

статтею 49 Гірничого Закону України передбачено, що особи, винні в порушенні гірничого законодавства, притягаються до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової, кримінальної відповідальності відповідно до законів України.

Правопорушеннями у сфері проведення гірничих робіт є:

невиконання правил безпеки та правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах та інших нормативно-правових актів, що регулюють безпеку проведення гірничих робіт, прийнятих у встановленому законодавством порядку;

прийняття технічних рішень, що не відповідають вимогам гірничого законодавства;

проведення гірничих робіт без затвердженої в установленому порядку технічної документації (проектів, паспортів тощо) або з порушенням їх вимог;

перекручення розрахунків і показників безпеки гірничих робіт;

невиконання законних вимог відповідних центральних органів виконавчої влади у сфері проведення гірничих робіт;

пошкодження вентиляційних приладів, засобів протипожежного захисту та порушення режиму вентиляції;

порушення встановлених правил вибухозахисту електроустаткування;

невиконання заходів щодо запобігання газодинамічним явищам;

паління та користування відкритим вогнем на гірничих підприємствах, а також проведення вогневих і підривних робіт з порушенням правил безпеки;

проведення гірничих робіт на гірничих підприємствах без виконання протиаварійних заходів;

виведення з ладу апаратури газового, струмового та протиаварійного захисту, сигналізації та зв`язку, а також самовільне проникнення у підземні гірничі виробки;

інші передбачені законами України правопорушення.

Правила безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 № 62:

пунктом 1 глави 5 розділу ІV передбачено, виконувати тільки роботи, що належать до отриманого завдання і його обов`язків, за винятком випадків виникнення загрози аварії, здоров`ю або життю працівників пунктом 16 глави 5 розділу ІV передбачено;

пунктом 16 глави 5 розділу ІV передбачено, що начальник дільниці або його заступник (помічник) зобов`язаний відвідувати кожне робоче місце на дільниці не менше одного разу на добу, а змінні керівники робіт (гірничі майстри) дільниці - не менше двох разів на зміну. Вони зобов`язані вживати заходів щодо усунення помічених порушень, а у разі загрози життю та здоров`ю працівників - зупиняти ведення робіт;

пунктом 1 глави 3 розділу V передбачено, що проведені гірничі виробки повинні бути закріплені та утримуватися весь термін експлуатації відповідно до вимог ТПД;

пунктом 5 глави 3 розділу V передбачено, що не дозволяються експлуатація рамного металевого податливого кріплення, у тому числі аркового, без між рамних стяжок, скоб у замкових з`єднаннях і затягування покрівлі та боків виробки.

СОУ-П 10.00174088.018:2009 «Система управління виробництвом і охороною праці у вугільній промисловості України»:

- пункт 9.28 Системи управління охороною праці у вугільній промисловості України [7], де зазначено, що начальник (заступник, помічник начальника) дільниці шахтного (конвеєрного) транспорту «... забезпечує виконання ст. 26, 41, 42 Гірського закону України та ст. 14 Закону України "Про охорону праці" щодо забезпечення безпечних умов та охорони праці на ділянці; щорічну перевірку зношування рейок, вимірювання ширини колії; ділянку та робочі місця необхідними машинами, обладнанням, інструментом, засобами захисту, матеріалами; технічною документацією та своєчасне ознайомлення з нею працівників ділянки; виконання працівниками ділянки технологічних операцій з доставки гірничої маси (вугілля, породи), матеріалів та обладнання, безпечного перевезення людей по гірничих виробках шахти відповідно до затвердженої документації; утримання закріплених за ділянкою гірничих виробок, рейкових колій, ГО та електротехнічного обладнання (локомотивів, конвеєрів, вагонеток, електрокабелів, електродвигунів, підстанцій, пускової апаратури тощо), систем та засобів протиаварійного та колективного захисту вимогами ПБ, ПТЕ та інших діючих документів; своєчасне проведення технічного огляду та налагоджувальних робіт стаціонарних конвеєрних ліній; безпечну експлуатацію машин та механізмів; здійснення заходів щодо попередження завалів, загазування та запилення гірничих виробок, пожеж, вибухів метану у виробках та водню у зарядних камерах (електровозних гаражах, депо); введення в експлуатацію нових об`єктів, відкатних шляхів, конвеєрних ліній відповідно до проектів, технологічних (транспортних) схем та нормативних документів; функціонування СУПОТ на ділянці; всіх гірників інструкціями з охорони праці; працівників 3І3, приладами контролю відповідно до чинних норм; виконання робіт тільки відповідно до виданих письмових нарядів (завдань), приймання та здавання зміни, рух на роботу - з роботи працівників ділянки встановленими маршрутами; збереження ВМ під час їх перевезення разом із особами, що супроводжують; виконання всіх робіт відповідно до технічної документації (проекти, схеми, інструкції, керівництва тощо)...».

Згідно розділу 2 «Задачі та обов`язки» посадової інструкції заступник начальника дільниці КТ-2 зобов`язаний:

згідно пункту 2.3 - забезпечувати виконання змінних та добових завдань.

згідно пункту 2.4 - забезпечувати безпеку умов праці робітників відповідно до правил технічної експлуатації.

згідно пункту 2.5 - забезпечувати справний стан конвеєрів, контактної мережі, засобів освітлення гірничих виробок, світлових табло та покажчиків.

згідно пункту 2.6 - забезпечувати розробку і контроль за виконанням заходів щодо зниження собівартості перевезення вантажів та підвищення продуктивності праці працівників конвеєрного транспорту на основі впровадження нової техніки та прогресивної технології, наукової організації праці, зниження трудомісткості робочих процесів та вдосконалення схем конвеєрного транспорту, бере участь у проведенні випробувань нових машин та механізмів.

згідно пункту 2.8 - організовувати розробку заходів щодо запобіганням аварій на підконтрольних об`єктах. Проводить інструктаж працівників, а також організовує їхнє технічне навчання та вивчення планів ліквідації аварій.

В силу положень пункту 64 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України 26.01.2005 № 15, підземні роботи на шахтах та рудниках відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2019 року о 06 годині 55 хвилин перебуваючи на робочому місці шахти «Алмазна» ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», розташованому за адресою: Донецька область, м. Добропілля,вул. Низова, 1А, заступник начальника дільниці КТ-2 ОСОБА_4 видав наряд на першу зміну (з 08 год. 00 хв. до 14 гол. 00 хв.) електрослюсарю підземному ОСОБА_6 на обслуговування стрічкових конвеєрів 2ЛУ - 100Л № 2 та 1Л-100У № 3 конвеєрного похилого ствола.

Відповідальним за безпечне виконання робіт у зміні був майстер гірничий дільниці КТ-2 ОСОБА_7 .

Прибувши на робоче місце о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_6 спочатку приступив до обслуговування привода стрічкового конвеєра 2ЛУ-100 № 2.

Після обслуговування привода стрічкового конвеєра 2ЛУ-100 № 2 до ОСОБА_6 підійшов заступник начальника дільниці КТ-2 ОСОБА_4 і вони разом відправилися вниз по конвеєрному похилому стволу: ОСОБА_6 - для обслуговування місць ведення робіт.

О 09 годині 15 хвилин при пересуванні на ШК-8 конвеєрного похилого ствола ОСОБА_6 тримався за несучий канат ставу конвеєра 2ЛУ-100№2. У цей час з покрівлі коробки відшматувався кусок породи розміром 0.2 х 0.1 х 0.2м і вдарив його по лівій кисті.

В результаті нещасного випадку, що мало місце 21.04.2019, ОСОБА_6 отримав наступні ушкодження: тупа травма лівої кисті: закритий уламковий перелом другої п`ясної кістки лівої кисті зі зміщенням, забита рана м`яких тканин долонної поверхні лівої кисті в проекції п`ятої п`ясної кістки, садна шкіри лівої кисті. За критерієм небезпеки для життя згідно пунктів 2.2.1 і 2.2.2 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., зазначене ушкодження відноситься до СЕРЕДНЬОЇ тілесних ушкоджень.

Заступнику начальника дільниці КТ-2 шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_4 , необхідно було не видавати змінне завдання на обслуговування стрічкових конвеєрів 2ЛУ-100 № 2 та 1Л-100У № 3 у конвеєрному похилому стволі, стан якого не відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони праці - на ПК-8 простір в покрівлі виробки між рамами не затягнуто через прогнилу дерев`яну затяжку, спостерігається відшарування породи.

Дії заступника начальника дільниці КТ-2 шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_4 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці», статей 26, 41, 49 Гірничого Закону України, пунктів 1, 16 глави 5 розділу IV, пунктів 1, 5 глави 3 розділу V Правил безпеки у вугільних шахтах, пункту 9.28 Системи управління виробництвом та охороною праці у вугільній промисловості України, в частині того, що він видав змінне завдання на обслуговування стрічкових конвеєрів 2ЛУ-100 № 2 та 1 Л-100У № 3 у конвеєрному похилому стволі, стан якого не відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони праці - на ПК-8 простір в покрівлі виробки між рамами не затягнуло через прогнилу дерев`яну затяжку, спостерігається відшарування породи, і, з технічної точки зору, знаходилися в прямому (безпосередньому) причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку - травмуванням електрослюсаря підземного шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

2). ОСОБА_5 , 02.03.1998 року на підставі наказу Пр. 51 від 03.03.1998 року прийнятий на посаду електрослюсаря, 26.01.2021 року, на підставі наказу N-K від 22.01.2021 року прийнятий за переводом на посаду начальника дільниці конвеєрного транспорту № 2 шахти «Алмазна» ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Займаючи зазначену посаду ОСОБА_5 повинен виконувати наступні вимоги нормативно-правових актів у сфері охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме:

Закон України «Про охорону праці»:

статтею 14 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Гірничий закон України:

статтею 26 Гірничого Закону України передбачено, що технічні та організаційні заходи щодо запобігання аваріям і катастрофам здійснюються на стадіях геологорозвідувальних і науково-дослідних робіт, проектування, будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, експлуатації, ліквідації або консервації гірничих підприємств із забезпеченням:

запобігання вибухам газу та пилу;

відвернення обвалення порід і завалів гірничих виробок;

запобігання газодинамічним явищам;

додержання вимог пожежної безпеки;

запобігання затопленню гірничих виробок, виділенню та проникненню в них небезпечних і шкідливих субстанцій;

відвернення руйнувань і катастроф на гірничорудниковому транспорті та організації його чіткої роботи;

запобігання аваріям і катастрофам у вертикальних стволах і на підйомних комплексах.

З метою запобігання вибухам газу та пилу:

на гірничих підприємствах та гірничих об`єктах, де має місце виділення вибухових та отруйних газів і пилу, встановлюється відповідний газовий, пиловий або пилогазовий режим, забезпечується аерогазовий контроль, застосовуються спеціальні види захисту устаткування та технологічних процесів згідно з правилами безпеки;

підривні роботи проводяться за спеціальними проектами із зазначеними параметрами буропідривного комплексу та в суворій відповідності з єдиними правилами безпеки при підривних роботах;

підземні гірничі виробки проводяться з примусовим провітрюванням за допомогою безперервно діючих вентиляційних установок згідно з правилами безпеки (на відкритих роботах допускається застосування природного провітрювання за умови досягнення нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря на робочих місцях).

відвернення обвалення порід і завалів діючих гірничих виробок забезпечується використанням спеціальних способів проведення гірничих робіт, кріплення, підтримання в належному стані та охороною гірничих виробок.

запобігання газодинамічним явищам (раптові викиди, гірничі удари тощо) забезпечується за допомогою комплексу заходів згідно з правилами безпеки та іншими нормативно-правовими актами.

додержання вимог пожежної безпеки під час проведення робіт на кожному робочому місці забезпечується шляхом здійснення заходів згідно з проектом протипожежного захисту.

у гірничих виробках застосовуються технологічні процеси, устаткування та матеріали, що перешкоджають утворенню пальної суміші та джерел запалювання, а також здійснюються заходи для запобігання самозайманню гірничих порід.

запобігання затопленню гірничих виробок, виділенню та проникненню в них шкідливих речовин (газоподібних, пароподібних, пиловидних, рідинних, електромагнітних, випромінюючих, радіаційних тощо) на гірничих підприємствах, небезпечних за цими проявами, забезпечується переведенням їх на особливий режим роботи в установленому порядку.

відвернення руйнувань і катастроф на гірничорудниковому транспорті забезпечується підтриманням устаткування, транспортної мережі в належному технічному стані та організацією роботи, пов`язаної з перевезенням людей та вантажів на гірничому підприємстві, відповідно до вимог нормативно-правових актів.

статтею 41 Гірничого Закону України передбачено, що працівники гірничого підприємства зобов`язані: знати та виконувати вимоги гірничого законодавства та технічної документації, плану ліквідації аварій у межах виконуваних робіт, правил поведінки в небезпечних умовах, правил експлуатації машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва; не піддавати небезпеці своїми діями чи бездіяльністю життя та здоров`я людей.

статтею 49 Гірничого Закону України передбачено, що особи, винні в порушенні гірничого законодавства, притягаються до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової, кримінальної відповідальності відповідно до законів України.

Правопорушеннями у сфері проведення гірничих робіт є:

невиконання правил безпеки та правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах та інших нормативно-правових актів, що регулюють безпеку проведення гірничих робіт, прийнятих у встановленому законодавством порядку;

прийняття технічних рішень, що не відповідають вимогам гірничого законодавства;

проведення гірничих робіт без затвердженої в установленому порядку технічної документації (проектів, паспортів тощо) або з порушенням їх вимог;

перекручення розрахунків і показників безпеки гірничих робіт;

невиконання законних вимог відповідних центральних органів виконавчої влади у сфері проведення гірничих робіт;

пошкодження вентиляційних приладів, засобів протипожежного захисту та порушення режиму вентиляції;

порушення встановлених правил вибухозахисту електроустаткування;

невиконання заходів щодо запобігання газодинамічним явищам;

паління та користування відкритим вогнем на гірничих підприємствах, а також проведення вогневих і підривних робіт з порушенням правил безпеки;

проведення гірничих робіт на гірничих підприємствах без виконання протиаварійних заходів;

виведення з ладу апаратури газового, струмового та протиаварійного захисту, сигналізації та зв`язку, а також самовільне проникнення у підземні гірничі виробки;

інші передбачені законами України правопорушення.

Правила безпеки у вугільних шахтах НПАОП 10.0-1.01-10, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 № 62:

пунктом 1 глави 5 розділу ІV передбачено, виконувати тільки роботи, що належать до отриманого завдання і його обов`язків, за винятком випадків виникнення загрози аварії, здоров`ю або життю працівників пунктом 16 глави 5 розділу ІV передбачено;

пунктом 16 глави 5 розділу ІV передбачено, що начальник дільниці або його заступник (помічник) зобов`язаний відвідувати кожне робоче місце на дільниці не менше одного разу на добу, а змінні керівники робіт (гірничі майстри) дільниці - не менше двох разів на зміну. Вони зобов`язані вживати заходів щодо усунення помічених порушень, а у разі загрози життю та здоров`ю працівників - зупиняти ведення робіт;

пунктом 1 глави 3 розділу V передбачено, що проведені гірничі виробки повинні бути закріплені та утримуватися весь термін експлуатації відповідно до вимог ТПД;

пунктом 5 глави 3 розділу V передбачено, що не дозволяються експлуатація рамного металевого податливого кріплення, у тому числі аркового, без міжрамних стяжок, скоб у замкових з`єднаннях і затягування покрівлі та боків виробки.

СОУ-П 10.00174088.018:2009 «Система управління виробництвом і охороною праці у вугільній промисловості України»:

- пункт 9.28 Системи управління охороною праці у вугільній промисловості України [7], де зазначено, що начальник (заступник, помічник начальника) дільниці шахтного (конвеєрного) транспорту «... забезпечує виконання ст. 26, 41, 42 Гірського закону України та ст. 14 Закону України "Про охорону праці" щодо забезпечення безпечних умов та охорони праці на ділянці; щорічну перевірку зношування рейок, вимірювання ширини колії; ділянку та робочі місця необхідними машинами, обладнанням, інструментом, засобами захисту, матеріалами; технічною документацією та своєчасне ознайомлення з нею працівників ділянки; виконання працівниками ділянки технологічних операцій з доставки гірничої маси (вугілля, породи), матеріалів та обладнання, безпечного перевезення людей по гірничих виробках шахти відповідно до затвердженої документації; утримання закріплених за ділянкою гірничих виробок, рейкових колій, ГО та електротехнічного обладнання (локомотивів, конвеєрів, вагонеток, електрокабелів, електродвигунів, підстанцій, пускової апаратури тощо), систем та засобів протиаварійного та колективного захисту вимогами ПБ, ПТЕ та інших діючих документів; своєчасне проведення технічного огляду та налагоджувальних робіт стаціонарних конвеєрних ліній; безпечну експлуатацію машин та механізмів; здійснення заходів щодо попередження завалів, загазування та запилення гірничих виробок, пожеж, вибухів метану у виробках та водню у зарядних камерах (електровозних гаражах, депо); введення в експлуатацію нових об`єктів, відкотних шляхів, конвеєрних ліній відповідно до проектів, технологічних (транспортних) схем та нормативних документів; функціонування СУПОТ на ділянці; всіх гірників інструкціями з охорони праці; працівників 3І3, приладами контролю відповідно до чинних норм; виконання робіт тільки відповідно до виданих письмових нарядів (завдань), приймання та здавання зміни, рух на роботу - з роботи працівників ділянки встановленими маршрутами; збереження ВМ під час їх перевезення разом із особами, що супроводжують; виконання всіх робіт відповідно до технічної документації (проекти, схеми, інструкції, керівництва тощо)...».

Згідно 2 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції начальник дільниці КТ-2 зобов`язаний забезпечувати:

пункт 2.2 - виконання режиму роботи та вимоги правил безпеки при транспортуванні вуглю.

пункт 2.4 - справний стан конвеєрів, контактної мережі засобів освітлення гірничих виробок, світових табло та покажчиків.

пункт 2.5 - підтримання в нормальному стані дільничних гірничих виробок та організація якісного та своєчасного ремонту.

пункт 2.6 - виконання нарядної системи, розробки та доведення до гірничих майстрів, бригадирів виробничих завдань.

пункт 2.7 - дотримування нормативів використання обладнання, дотримання планових затрат на амортизацію машин та обладнання, витрат мастильних матеріалів та запасних частин.

пункт 2.9 - належне утримання механізмів, засобів пожежогасіння, закріплених за дільницею, та виконання пилогазового режиму.

В силу положень пункту 64 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України 26.01.2005 № 15, підземні роботи на шахтах та рудниках відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

21.04.2019 року о 06 годині 55 хвилин перебуваючи на робочому місці шахти «Алмазна» ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», розташованому за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Низова, 1А, заступник начальника дільниці КТ-2 ОСОБА_4 видав наряд на першу зміну (з 08 год. 00 хв. до 14 гол. 00 хв.) електрослюсарю підземному ОСОБА_6 на обслуговування стрічкових конвеєрів 2ЛУ - 100Л № 2 та 1Л-100У № 3 конвеєрного похилого ствола.

Відповідальним за безпечне виконання робіт у зміні був майстер гірничий дільниці КТ-2 ОСОБА_7 .

Прибувши на робоче місце о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_6 спочатку приступив до обслуговування привода стрічкового конвеєра 2ЛУ-100 № 2.

Після обслуговування привода стрічкового конвеєра 2ЛУ-100 № 2 до ОСОБА_6 підійшов заступник начальника дільниці КТ-2 ОСОБА_4 і вони разом відправилися вниз по конвеєрному похилому стволу: ОСОБА_6 - для обслуговування місць ведення робіт.

О 09 годині 15 хвилин при пересуванні на ШК-8 конвеєрного похилого ствола ОСОБА_6 тримався за несучий канат ставу конвеєра 2ЛУ-100№2. У цей час з покрівлі коробки відшматувався кусок породи розміром 0.2 х 0.1 х 0.2м і вдарив його по лівій кисті.

В результаті нещасного випадку, що мало місце 21.04.2019, ОСОБА_6 отримав наступні ушкодження: тупа травма лівої кисті: закритий уламковий перелом другої п`ясної кістки лівої кисті зі зміщенням, забита рана м`яких тканин долонної поверхні лівої кисті в проекції п`ятої п`ясної кістки, садна шкіри лівої кисті. За критерієм небезпеки для життя згідно пунктів 2.2.1 і 2.2.2 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., зазначене ушкодження відноситься до СЕРЕДНЬОЇ тілесних ушкоджень.

Начальник дільниці КТ-2 шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_5 повинен був не допускати експлуатацію конвеєрного похилого ствола з відступами від вимогнормативно-правових актів з охорони праці - на ПК-8 простір в покрівлі виробки між рамами не затягнуто через прогнилу дерев`яну затяжку, спостерігається відшарування породи.

Дії начальника дільниці КТ-2 шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_5 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці», статей 26, 41, 49 Гірничого Закону України, пунктів 1, 16 глави 5 розділу IV, пунктів 1, 5 глави 3 розділу V Правил безпеки у вугільних шахтах, пункту 9.28 Системи управління виробництвом та охороною праці у вугільній промисловості України, в частині того, що він допустив експлуатацію конвеєрного похилого ствола з відступами від вимог нормативно-правових актів з охорони праці - на ПК-8 простір в покрівлі виробки між рамами не затягнуто через прогнилу дерев`яну затяжку, спостерігається відшарування породи, і, з технічної точки зору, знаходилися в прямому (безпосередньому) причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку - травмуванням електрослюсаря підземного шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Вирішуючи заявлене обвинуваченими клопотання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України процесуально-правовими підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, притягнення особи як обвинуваченого, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачені надали свою згоду на закриття кримінального провадження за відповідних підстав та підтримали своє клопотання, з яким вони звернулися до суду.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сил и обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судом України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законодавством матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначені строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 на час скоєння кримінального правопорушення, який вчинили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.04.2019 року, та на теперішній час, є кримінальним проступком, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Частиною 1 ст. 272 КК України передбачено покарання - штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

На теперішній час пунктом 2 частиною 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі,

Відповідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінально відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим згідно із ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка скоїла злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

Відповідно, не визнається такою, що ухиляється від слідства або суду, невідома правоохоронним органам особа, яка скоїла злочин і переховується після цього, а також особа, хоч і відома компетентним органам, але причетність якої до скоєння злочину на момент її зникнення ще не встановлено.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка скоїла злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук.

Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження.

Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Колегією суддів Третьої судової палати ККС у постанові від 24 липня 2019 року (справа № 725/2356/16-к, провадження № 51-2780км18) зауважено, що закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ч. 2 ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення досудового слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

В даному кримінальному провадженні обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вчинялися ніякі дії, які б вказували на їх навмисне переховування від органів досудового слідства, а отже у суду відсутні підстави для застосування положень ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Також, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не встановлено фактів вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, з системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду (імперативна норма) у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (справа № 622/96/15-к, провадження № 51-7149км18, Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду).

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і виконати вимоги, передбачені статтями 284-288, 314, 315, 337 КПК України.

Судом кожному обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є нереабілітуючою підставою але обвинувачені наполягали на задоволенні свого клопотання та надали згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Запобіжні заходи до обвинувачених не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта та складання висновків експертизи в загальній сумі 26504,80 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, п. 1) ч. 1 ст. 284, 285, 288, 314, 350, 369-372 КПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Добропілля, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, працюючого заступником начальника КТ № 2 ДП «Добропіллявугілля-видобуток», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Васильківка, Добропілльського району, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, працюючого начальником КТ № 2 ДП «Добропіллявугілля-видобуток», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

кожного з них,

на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Внесене 21.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000544 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного з них, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, - закрити відповідно до

п. 1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

02.05.2025