Справа № 192/879/25
Провадження № 1-в/192/294/25
Ухвала

Іменем України

15 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України стосовно засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

Початок строку: 06.09.2022 року

Кінець строку: 16.05.2026 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 в даний час відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року в тому числі за ч. 3 ст. 185 КК України, а вказане діяння декриміналізоване.

У судове засідання прокурор, представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» та засуджений не з`явилися. Повідомлені про місце та час розгляду подання належним чином.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд дослідивши додані до подання матеріали вважає, що останнє підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 3 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, а розмір завданої шкоди 14 вересня 2021 року складає 1 150 гривень, 15 вересня 201 року 1 300 гривень, 15 вересня 2021 року - 800 гривень, 15 вересня 2021 року 5 990 гривень 00 копійок, а покарання призначене за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч. 2 ст. 190 КК України.

Остаточне покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі призначено за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, яке було призначено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року за вчинення 16 вересня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а розмір завданої шкоди складає 1 542 гривень 78 копійки.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, судом встановлено, що розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України станом на 16 вересня 2021 року не перевищувала 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян. Тому вказане діяння є декриміналізованим та ОСОБА_3 слід негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що розмір шкоди, яка завдана ОСОБА_3 під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року за епізодом від 15 вересня 2021 року перевищувала на час вчинення 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян, тому вказане діяння не є декриміналізованим.

У зв`язку з вказаним суд вважає, що подання підлягає лише частковому задоволенню, оскільки ОСОБА_3 слід звільнити від покарання призначеного лише вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року в частині засудження за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відмовивши в задоволенні іншої частини подання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1