Дата документу 23.04.2025
Справа № 501/3085/24
ВИРОК

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000461 від 21.05.2024 р.

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Захисник ОСОБА_7

Потерпілий ОСОБА_8 (представник ОСОБА_9 )

Обвинувачений:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нигвзіані, Ланчхутського району, Грузія, громадянин України, із середньою освітою, директор ТОВ «Цитрус-Коло», не одружений, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особам і визнане судом недоведеним

ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 21.05.2024 о 12 годині 32 хвилини, біля супермаркету ПП «Таврія В», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський р-н., м. Чорноморськ, проспект Миру, 35 знаходячись з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у яких на ґрунті давніх неприязних відносин раптово виникла сварка.

Під час вказаної сварки, потерпілий ОСОБА_8 з метою спричинення тілесних ушкоджень, раптово почав наносити ОСОБА_10 удари обома руками в область голови, загалом нанісши 4 удари від яких останній втратив рівновагу та впав.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 ОСОБА_10 отримав тілесне ушкодження у вигляді садна лівої скроневої ділянки, яке не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Разом з цим, в ході вказаних подій, ОСОБА_10 захищаючись від суспільно-небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою негайного його відвернення та припинення, маючи на меті захиститись від протиправних дій останнього, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, усвідомлюючи, що такий спосіб захисту явно не відповідає небезпечності посягання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи умисно та протиправно, знаючи, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а протиправне посягання на нього є кримінально - караним, реалізуючи свій злочинний намір направлений на захист і в подальшому припинення нанесення ударів йому, невірно оцінивши небезпечність посягання та обставин захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, з метою захисту охоронюваних правами інтересів від суспільно небезпечних посягань, враховуючи фізичну перевагу потерпілого ОСОБА_8 , який був значно вищий за зростом та тілобудовою, дістав зі своєї сумки складний ніж, та тримаючи його в правій руці, наніс ОСОБА_8 один удар вищезазначеним предметом в ділянку живота, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної стінки із пораненням великого сальника та наскрізним пораненням тонкої кишки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечою, які за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 «а» та п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Чорноморська міська лікарня» ЧМР, де йому була надана медична допомога, а ОСОБА_10 покинув місце скоєння кримінального правопорушення у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

Стаття 124. Умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення

Умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що прийшов поговорити з ОСОБА_8 .. Потерпілий вийшов з магазину «Таврія» і почав його бити, у той час він стояв і нічого не робив. Почав втрачати свідомість. Щоб себе врятувати від дій ОСОБА_8 дістав ніж і вдарив його, захищав своє життя ОСОБА_8 бив його по обличчю, наніс 4-5 ударів. Він відвернувся і дістав з сумки ніж, наніс удар один раз в нижню частину живота. Сумка через плече, застібається на змійку. Ніж знайшов на вул.. 1-го Травня, носив у сумці, в зовнішній кишені, змійка була розстебнута. Ніж складний, лезо приблизно 5 см, був у сумці в зібраному виді. Ніж дістав після 5-6 ударів. ОСОБА_8 після завданого ним удару ножем, продовжував його бити. Він більше ніяких ударів потерпілому не завдавав. Біля магазину «Таврія» перебуває часто, в той день прийшов поговорити з ОСОБА_8 , який розпускав про нього якісь слухи. Коли він підійшов, ОСОБА_8 був біля магазину «Таврія» стояв біля колясок, зайшов до магазину і вийшов вже без куртки підійшов до нього і почав бити. ОСОБА_8 вдарив його ногою, ніж впав. Ніж підібрав якийсь працівник магазину «Таврія». Після конфлікту він пішов додому, перевдягнувся і пішов до поліції, приблизно через 40 хв. Його затримали на 2 доби. Поліція відразу возила його до лікарні, також до експерта. У нього були тілесні ушкодження на обличчі (скроня зліва), синці, подряпини, також синці на спині. ОСОБА_8 бив його руками, можливо кулаками, а можливо долонями. Він не викликав ОСОБА_8 , хотів поговорити з ним, причина таких дій ОСОБА_8 йому не відома. Раніше він позичив гроші у ОСОБА_8 і віддав борг, нічого не був винен. Раніше був у сварці з потерпілим, приблизно місяць вони не розмовляли. Куди викинув ніж, показав працівникам поліції. Бійка тривала 3-5 хв. Позов не визнає, вважає, що ОСОБА_8 хотів його вбити, він захищався.

В ході проведення допиту ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні за участі захисника ОСОБА_7 , відповідно до даних протоколу від 21.05.2024 р. та відеозапису (а.с. 127 129), а також відповідно до даних стегнами до протоколу допиту (130134), обвинувачений пояснив, що з 12:00 до 13:00 підійшов до ОСОБА_8 , з яким раніше перебував у дружніх відносинах на протязі 7-8 років, місяць потому посварились, поспорили і припинили розмовляти, виникли неприязні відносини. Підійшов до ОСОБА_8 з метою сказати йому, щоб останній нічого про нього не говорив. Прийшов для розмови сам, на місці події перебували спільні знайомі. Коли підійшов до ОСОБА_8 попросив його, щоб той про нього нічого не казав, агресії не було. На що ОСОБА_8 вдарив його рукою у скроневу область зліва. Наніс декілька ударів йому, він не впав, обперся об металеві візки магазину, потім дістав із сумки ніж і наніс удар захищаючи себе. Ніж маленький, розкладний, рукоятка дерев`яна, коричневого кольору. В момент нанесення удару ножем перебував у зігненому стані, поруч перебувало багато людей. Удар ножем наніс знизу вверх, щоб захиститись і продемонстрував ліву нижню частину живота. Далі ОСОБА_8 повалив його на землю і наносив удари ногами. Ніж перебував у нього в руці, він пугав ним, щоб ОСОБА_8 не бив ногами. Далі ніж ногою вибив потерпілий з його руки. Коли лежав на землі, говорив, щоб ОСОБА_8 забрали від нього бо буде біла. Після нанесення удару ОСОБА_8 ножем він ще лежав на землі, а охоронець магазину «Таврія» відтягнув потерпілого. Ніж з рук випав. Ніж підняв працівник магазину потім віддав йому, а він викинув. Потім пішов додому, зняв брудні речі, зібрався йти до поліції. Вийшов на вулицю і зустрів працівників поліції. Винуватим себе не вважає, захищався від ОСОБА_8 , вважає, що той міг його вбити. Спочатку ОСОБА_8 наніс йому 4-5 ударів, потім ще, ніж дістав після нанесення йому ударів потерпілим, мети ніякої не мав, бачив, що ОСОБА_8 ніхто не відтягує, хотів себе захистити.

Абз. 2 ч. 11 ст. 615 КПК України Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень від сутички з потерпілим підтверджене даними медичної довідки № 2105 (а.с. 165), а також даними висновку судово-медичної експертизи № 780 від 28.05.2024 р. (а.с. 162 164), відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження: садно лівої скроневої ділянки, яке утворилося від дії тупого(-их) предмета(-ів), індивідуальні особливості якого(-их)у властивостях ушкоджень не відобразились. Не виключено, що це ушкодження могло утворитися в результаті нанесення удару рукою, ногою у взутті. Кількість травматичних впливів не менше одного. Дане ушкодження виникло незадовго до звернення ОСОБА_10 в медичний заклад, і таким чином могло бути заподіяно 21.05.2024 р. Зазначене ушкодження не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що подія відбулась 21.05.2024 р. Обвинувачений був винен йому 3000 грн., місяць з ним не спілкувалися. Він розповідав знайомим, що ОСОБА_10 негарна людина. В магазині «Таврія» до нього підійшов знайомий ОСОБА_11 і сказав, що ОСОБА_10 незадоволений його словами. Було спекотно, він зняв куртку і вийшов на вулицю, де побачив, що його чекає ОСОБА_10 . Він підійшов до обвинуваченого, якого він спитав, де його борг, на що ОСОБА_10 відповів, що він нікому нічого не винен, що він сприйняв як цинічний вислів, у зв`язку з чим він долонями правої і лівої руки наніс удари в область щоки обвинуваченого, після нанесення другого удару, відчув удар в бік. Хотів вибити ніж з рук обвинуваченого. ОСОБА_10 махав ножем, захищаючись, лежачи на землі, не давав до нього підійти, боявся, казав «не підходь». Він хотів вибити ніж, щоб обеззброїти ОСОБА_10 , який був небезпечний. Він хотів вдарити ОСОБА_10 , однак не зміг. Охоронці магазину припинили бійку скрутили йому ( ОСОБА_8 руки). Побачив що в нього кров, присів. Викликав таксі і поїхав у лікарню. ОСОБА_10 схопив ніж і побіг.

Також потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він трохи здоровіше обвинуваченого, не боявся його, не порушував закон, коли вдарив того. Удари наносив долонею, якби бив кулаками, то міг серйозно нашкодити. Ножем йому був нанесений 1 удар, порізав кишечник, лезо ножа приблизно 10 см. Ніж розкладний, часто бачив його у обвинуваченого. Спочатку не усвідомлював, що отримав удар ножем. Не бачив, як ОСОБА_10 дістав ніж, не виключає, що той міг тримати його в руці спочатку сварки. Після отримання тілесного ушкодження відчував біль, страждання, переживав за життя, міг померти, не міг вставати декілька днів.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР 21.05.2024 р. (а.с. 65) за ч. 1 ст. 121 КК України за заявою ОСОБА_8 від 21.05.2024 р. про те, що ОСОБА_10 21.05.2024 р. приблизно о 12:30 годині, біля супермаркету «Тавря-В» спричинив йому ножове поранення (а.с. 126), 15.07.2024 року постановою слідчого змінено кримінально-правову кваліфікацію на ст. 124 КК України (а.с. 97-98).

Момент події злочину зафіксований на відеозаписі з камер відео спостереження, отриманого на підставі постанови слідчого від 21.05.2024 р. (а.с. 135136), відповідно до протоколу отримання речей та документів (а.с. 137 139), переглянутий відповідно до даних протоколу огляду від 21.05.2024 р. (а.с. 140 147), а також відтворений і переглянутий в судовому засіданні відповідно до потерпілий ОСОБА_8 заходить в приміщення магазину, потім виходить в футболці і прямує відразу до обвинуваченого ОСОБА_10 , який стояв впершись об візки, та наносить удари. Від отриманих ударів ОСОБА_10 знаходиться на землі, потерпілий у цей час намагається ще наносити удари, бити зверху, охоронці їх рознімають. Потім потерпілий сідає, пізніше забирає зі зберігальної комірки магазину свою куртку.

Механізм нанесення удару ножем обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 відтворено шляхом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого відповідно до протоколу від 05.07.2024 р. (а.с. 208-212), відеозапис якого відтворений і переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_10 вказав, що ніж знаходився в сумці, показав, що потерпілий наніс йому декілька ударів в область обличчя та голови зліва, потім він зробив пів оберту назад праворуч і продемонстрував, як дістав ніж з сумки, правою рукою продемонстрував удар ножем в область лівого боку статиста та пояснив, що удар ножем наносив з метою захистити себе.

Крім того, механізм нанесення удару ножем обвинуваченим відтворено шляхом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого відповідно до протоколу від 03.07.2024 р. (а.с. 203-207), відеозапис якого відтворений і переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_8 продемонстрував, що в той час, коли він наносив удари кулаками рук в область обличчя обвинуваченого, ОСОБА_10 правою рукою дістав ніж позаду себе, можливо з карману штанів, і наніс удар ножем правою рукою йому в нижню частину живота справа, однак він (потерпілий) не відчув удару ножем проте бачив ніж у руці обвинуваченого, в той час, коли обвинувачений перебував на землі, він продовжував наносити удари обвинуваченому ногою, щоб вибити ніж, коли вибив ніж, наніс декілька ударів руками обвинуваченому по обличчю.

Спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесного ушкодження доведене медичними документами: довідка від 21.05.2024 р. (а.с. 111); виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 5772 (а.с. 112, 167); довідка від 21.05.2024 р. (а.с. 113); медична карта стаціонарного хворого (а.с. 167 190), а також висновком судово-медичної експертизи № 847 від 08.07.2024 р. (а.с. 192 195) відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлена проникаюча колото-різана рана черевної стінки із пораненням великого сальника та наскрізним пораненням тонкої кишки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею, яка утворилася внаслідок дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа при його одноразовому зануренні в тіло, та яке могло бути заподіяне у термін і у строк, вказаний в постанові 21.05.2024 р., та за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 «а» та п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

На місці події прилегла територія до супермаркету «Таврія-В» виявлена пляма бурого кольору, про що свідчать дані протоколу огляду місця події (а.с. 114 121).

На речах потерпілого наявні плями бурого кольору (на передній частині у верхній частині лівої штанини, на колінці, у лівій нижній частині футболки, де також мається отвір у вигляді порізу), відповідно до даних протоколу огляду предметів від 21.05.2024 р. (а.с. 122 125). Поріз на футболці утворився в результаті дії клинка, плоского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 2 см, про що свідчать дані висновку судово-медичної криміналістичної експертизи № 283 від 02.07.2024 р. (а.с. 156 160).

Під час обшуку відповідно до даних протоколу від 21.05.2024 р. (а.с. 148 152), у обвинуваченого ОСОБА_10 вилучені футболка і джинсові брюки, на правій штанині внизу яких виявлена пляма бурого кольору.

Підстави для виправдання обвинуваченого

Стаття 3 Конституції України встановлює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КК України, кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони (ч. 1 ст. 36 КК України).

Встановлені судом обставини не залишають сумніву в тому, в момент заподіяння потерпілому ножового поранення обвинувачений перебував у стані необхідної оборони з метою захисту від суспільно небезпечного посягання на здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 з боку потерпілого ОСОБА_8 . Питання, яке стоїть перед судом, це чи було допущене обвинуваченим ОСОБА_10 перевищення меж необхідної оборони, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 124 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Виходячи з зазначеного положення ч. 3 ст. 36 КК України, висновок про наявність чи відсутність перевищення меж необхідної оборони полягає у встановленні відповідності тяжкості шкоди, заподіяної тому, хто посягає, в порівнянні з небезпечністю посягання або обстановкою захисту.

Обвинувачення ґрунтується на тому, що сварка між обвинуваченим та потерпілим виникла раптово, на ґрунті давніх неприязних відносин, а висновок про невідповідність небезпечності посягання завданої потерпілому шкоди зроблений на порівнянні даних висновків судово-медичних експертиз, якими «постфактум» встановлено, що обвинуваченому, який захищався, було заподіяне легке тілесне ушкодження, яке явно не відповідає тяжкому тілесному ушкодженню, яке було завдане потерпілому, який посягав на здоров`я обвинуваченого, тобто висновок зроблений шляхом формального порівняння тяжкості злочинів з матеріальним складом, передбачених ст. 125 КК України та ст. 121 КК України.

Водночас, оцінка небезпечності посягання потерпілого ОСОБА_8 не може обмежуватися встановленою тяжкістю спричиненого ним легкого тілесного ушкодження без врахування обстановки захисту.

По-перше, обвинувачений ОСОБА_10 , який зазнав нападу від потерпілого ОСОБА_8 , не міг передбачити, що в результаті нападу йому буде спричинене лише легке тілесне ушкодження.

По-друге, обстановка нападу потерпілого ОСОБА_8 та захисту обвинуваченого ОСОБА_10 свідчить про відповідність заподіяної шкоди тому, хто посягає, небезпечності посягання.

Про це свідчать такі обставини:

потерпілий ОСОБА_8 зняв верхній одяг перед тим, як наблизитися до обвинуваченого ОСОБА_10 , що свідчить про наявність у нього умислу на застосування сили ще до того, як він почув від обвинуваченого ОСОБА_10 «цинічний вислів» про те, що той нікому нічого не винен;

в момент, коли потерпілий ОСОБА_8 наблизився до обвинуваченого ОСОБА_10 , той стояв опершись спиною о візки для товарів, тобто у порівняно беззахисному стані;

потерпілий ОСОБА_8 щільнішої статури, не боявся обвинуваченого ОСОБА_10 , якому «міг сильно нашкодити одним ударом» відповідно до показань самого потерпілого;

наблизившись до обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_8 перед завданням ударів висловив вимогу повернення боргу, який не визнавав обвинувачений ОСОБА_10 ;

навіть після завданого обвинуваченим ОСОБА_10 ножового поранення потерпілому ОСОБА_8 , той не припиняв напад, навіть коли обвинувачений ОСОБА_10 опинився на спині на землі і кричав відійти від нього, доти, доки охоронці магазину не відтягнули потерпілого ОСОБА_8

напад потерпілого ОСОБА_8 на обвинуваченого ОСОБА_10 із застосуванням фізичної сили відбувався вдень, в людному громадському місці, та порушував громадський порядок.

Дії потерпілого ОСОБА_8 мають ознаки не лише суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 КК України, а й, з огляду на демонстративність, хоча і не були продиктовані, в першу чергу, мотивами явної неповаги до суспільства, однак полягали у грубому порушенні громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю (ознаки ст. 296 КК України Хуліганство), були пов`язані з примушуванням до виконання цивільно-правових зобов`язань (ознаки статті 355 КК України), та мають ознаки вимагання (Стаття 189 КК України), враховуючи невизнання обвинуваченим боргу, який потерпілий примушував його віддати.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КК України не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Суд виходить з того, що не є вичерпним зазначений перелік обставин, за існуванням яких, не є перевищенням меж необхідної оборони застосування зброї або будь-яких інших засобів і предметів.

А тому, застосування обвинуваченим ОСОБА_10 колючо-ріжучого знаряддя та спричинення потерпілому, який посягав, тяжкого тілесного ушкодження, за відсутності обставин, передбачених в ч. 5 ст. 36 КК України, не виключає висновок про те, що ним не перевищено межі необхідної оборони.

Таким чином, судом встановлено, що в діянні ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу (абз. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України).

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі якого ОСОБА_10 і має бути виправданий.

Запобіжні заходи.

21 травня 2024 р. ОСОБА_10 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, про що свідчить протокол затримання (а.с. 77 80) та він перебував під вартою до 23.05.2024 р., коли ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.05.2024 р. йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час на строк до 21.07.2024 р. (а.с. 28 31), який був змінений ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 19.07.2024 р. на особисте зобов`язання (а.с. 33).

Речові докази

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.05.2024 р. (а.с. 91 93) накладений арешт на кросівки, чорного кольору; джинси, темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, які маються у верхній лівій частини; труси червоно-сірого кольору у смужку та футболка, темно-синього кольору з візерунком листків з плямами речовини бурого кольору з лівої нижньої частини, які знаходяться у картонній коробці, кросівки, чорного кольору труси та червоно-сірого кольору у смужку передані під розписку потерпілому (а.с. 90), визнані речовими доказами постановою слідчого від 22.05.2024 р. (а.с. 109 110).

Речі обвинуваченого: футболку блакитного кольору, упаковану в паперовий конверт; джинсові брюки блакитного кольору з плямами бурого кольору, упаковані в паперовий конверт, визнані речовими доказами постановою слідчого від 22.05.2024 р. (а.с. 105), та на них накладено арешт ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.05.2024 р. (а.с. 94 96).

Оптичний диск визнаний речовим доказом постановою слідчого 21.05.2024 р. (а.с. 107 108).

З набранням вироком законної сили речі, вилучені у потерпілого та обвинуваченого необхідно повернутими власникам, речі, передані потерпілому під розписку, вважати повернутими, а документи, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження мають і надалі мають зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду (ч. 3 ст. 129 КПК України).

Тому, має бути залишений без розгляду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. та судових витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн. (а.с. 53 60).

Процесуальні витрати

Процесуальні витрати складаються із, в тому числі, витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати у разі ухвалення обвинувального вироку.

А оскільки судом не ухвалюється обвинувальний вирок, то і процесуальні витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

Виправдати ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 373, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. (а.с. 53 60).

З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 23.05.2024 р., та:

повернути ОСОБА_13 : джинси, темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, які маються у верхній лівій частини; футболку, темно-синього кольору з візерунком листків з плямами речовини бурого кольору з лівої нижньої частини.

кросівки, чорного кольору труси та червоно-сірого кольору у смужку передані під розписку потерпілому, вважати повернутими.

Повернути ОСОБА_10 : футболку блакитного кольору, упаковану в паперовий конверт; джинсові брюки блакитного кольору з плямами бурого кольору, вилучені під час обшуку 21.05.2024 р.

Оптичний диск, визнаний речовим доказом, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1