УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 192/3629/24

провадження № 51-3022 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

перевірила касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року і

встановила:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Солонянський районний суд Дніпропетровської області 6 січня 2025 року постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Згадану ухвалу Дніпровський апеляційний суд 14 квітня 2025 року залишив без змін, а подану засудженим апеляційну скаргу - без задоволення.

Не погодившись із прийнятим у порядку ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 подав на нього касаційну скаргу.

Перевіривши касаційну скаргу та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Пунктом 21 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що Верховний Суд є судом касаційної інстанції.

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. За визначенням у ст. 3 вказаного Кодексу кримінальне провадження охоплює досудове розслідування, судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. У юридичному розумінні окреслених норм, ухвалене в порядку ст. 539 КПК рішення не належить до таких, що перешкоджають руху кримінального провадження.

Водночас зі змісту оспорюваної ухвали вбачається, що апеляційний суд розглядав питання, пов`язане з виконанням вироку, і прийняв рішення за правилами розд. VIII КПК «Виконання судових рішень». Згідно зі ст. 539 цього Кодексу, постановлена в порядку цієї статті ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, ураховуючи наведені положення Конституції України та статей 3, 424, 539 КПК у їх взаємозв`язку, оспорювана ухвала не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. Тому Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений процесуальними повноваженнями здійснювати перегляд оскарженої ухвали від 14 квітня 2025 року.

Застосований підхід узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата), відображеній у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к). Як констатувала Велика Палата, ст. 539 КПК не передбачено касаційного перегляду судових рішень, постановлених на стадії виконання вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Отже, у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду від 14 квітня 2025 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3