Справа № 214/3569/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації, який перебуває на посаді стрільця 1-го відділення стрілецького взводу №296 стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, в якому ставить питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У клопотанні прокурор ставить питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується в тому, що 28.02.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №47 рядового ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця 1-го відділення стрілецького взводу №292 стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст.129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п.1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

З 15.03.2023 по теперішній час, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, з 15.03.2023 по теперішній час солдат ОСОБА_4 відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, командуванню про причини свого неприбуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого прокурор стверджує, що встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, тобто, не має законних, належних та достатніх засобів для існування, раніше переховувався від командира та військовослужбовців Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків. оскільки під час досудового розслідування має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, з яких дізнається про анкетні дані свідків та місце їх проживання;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується наявністю ймовірності його впливу на свідків з метою погроз, підкупу, умовляння свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням особи ОСОБА_4 та вищезазначених обставин прокурор вважає за необхідне продовжити, обраний щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав обрання більш м`якого запобіжного заходу прокурор не вбачає, у зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.199 КПК України, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити строк застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених в клопотанні.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави якими обґрунтовується доцільність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне задовольнити клопотання за таких обставин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України передано для розгляду судді ОСОБА_9 .

Станом на момент звернення прокурора з вказаним клопотанням підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні не проведено.

Разом з цим, відповідно до ч.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Так, на думку слідчого судді, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_4 у разі визнання його винним, останній може переховуватися від суду, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги, що обвинувачений раніше переховувався від командира та військовослужбовців Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 .

Окрім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою примушування до зміни показів, оскільки має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже, доказами, здобутими в ході досудового розслідування, тому знатиме анкетні дані свідків і їх місце мешкання. Окрім того, на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, свідки у вказаному провадженні судом не допитувались.

Також, на думку слідчого судді, ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце несення служби, що може свідчити про те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам. При цьому, домашній арешт або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, на думку слідчого судді, не зможе запобігти встановленим вище ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 із визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120 грн. 00 коп., відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.10.2025, із визначенням застави в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом на визначений час;

- не відлучатись без дозволу суду з м. Кривого Рогу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1