печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7991/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001352,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001352 від 12.12.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4», будучи службовою особою, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, вчинив дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дій, поєднаних з вимаганням такої неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 24.04.2018 наказом № 28-К ОСОБА_9 , призначено на посаду головного бухгалтера державного господарського об`єднання Консорціуму «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ЄДРПОУ НОМЕР_5).

13.08.2018 наказом № 42-К ОСОБА_9 , звільнено з займаної посади.

В подальшому, за позовом ОСОБА_10 , 28.04.2023 суддею Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/23694/18 винесено рішення про скасування наказу Консорціуму від 13.08.2018 № 42-к «Про звільнення ОСОБА_9 », поновлення останньої на посаді головного бухгалтера Консорціуму та стягнення з Консорціуму на користь ОСОБА_9 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 525 811,88 гривень, моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Крім того, 25.10.2023 колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду постановила: рішення Солом`янського районного суду міста Києва скасувати в частині, стягнути з Консорціуму на користь ОСОБА_9 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 663 031,20 гривень.

З метою відшкодування грошових коштів, рішення Київського апеляційного суду було надіслано на адресу Консорціуму.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 жовтня 2024 року, ОСОБА_10 який є представником ОСОБА_9 за довіреністю, звернувся до т.в.о. генерального директора державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_8 з вимогою перерахувати грошові кошти в сумі 668 031,20 грн. на його особистий банківський рахунок, обґрунтовуючи це тим, що рахунок ОСОБА_9 арештований.

31.10.2024 під час зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_8 , останній повідомив, що він як діючий т.в.о. генерального директора не може виконати рішення Київського апеляційного суду в частині виплати коштів на користь ОСОБА_9 без попереднього узгодження своїх дій з колишнім керівником Консорціуму. А також ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 для подальшої комунікації.

Під час зустрічі з ОСОБА_10 , у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_10 з метою особистого збагачення.

Під час наступної зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка відбулась 07.11.2024 на території на АЗС «Злагода», неподалік місцезнаходження Консорціуму, що за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_10 вимогу в наданні йому неправомірної вигоди в сумі 5 000 доларів США за виконання рішення Київського апеляційного суду в частині виплати коштів на користь ОСОБА_9 в сумі 668 031,20 гривень та пообіцяв здійснити виплати декількома траншами напочатку наступного, тобто 2025 року.

В подальшому, в період часу з 20.11.2024 по 08.12.2024 ОСОБА_8 , шляхом надсилання текстових повідомлень ОСОБА_10 у месенджері «Whats App» (з мобільного номеру НОМЕР_1 ), неодноразово наголошував на наданні йому неправомірної вигоди, лише після чого він вчинить необхідні дії, спрямовані на виконання рішення Київського апеляційного суду.

На зазначену пропозицію ОСОБА_10 був вимушений погодитися у зв`язку з умисним створенням ОСОБА_8 умов для надання неправомірної вигоди з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів своїх та ОСОБА_9 .

Так, відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_10 , 20.12.2024, приблизно о 13 год. 05 хв., тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4», ОСОБА_8 , перебуваючи, в одному з приміщень АЗС «Злагода», неподалік місцезнаходження Консорціуму, що за адресою: АДРЕСА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за виконання рішення Київського апеляційного суду в частині виплати коштів на користь ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_10 в сумі 2 000 доларів США, що є частиною відповідно до раніше висунутою вимогою ОСОБА_8 у 5 000 доларів США.

18.02.2025 о 10 год. 10 хв. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), тимчасово виконуючому обов`язки генерального директора державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ЄДРПОУ НОМЕР_5), громадянину України, уродженцю м. Харків, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено санкціонований обшук в службовому кабінеті ОСОБА_8 в приміщенні державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_4

В ході обшуку виявлено та вилучено, серед іншого:

- мобільний телефон IPhone 13 Pro Max ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , що було ним особисто підтверджено в ході обшуку;

- 8 200 (вісім тисяч двісті) доларів США, купюрами по сто доларів кожна, 100 євро, однією купюрою, законність походження яких ОСОБА_8 відмовився підтвердити чи спростувати;

- 900 (дев`ятсот) доларів США, а саме 9 (дев`ять) купюр номіналом по сто доларів кожна, що мають серію та номера: QK13798259В, QK13798253В, QK13798254В, QK13798260В, QK13798255В, QK13798257В, QK13798256В, QK13798258В, QK13798252В, які визнані речовим доказом та є предметом неправомірної вигоди.

На електронних інформаційних системах, що містить мобільний телефон ОСОБА_8 , вилученого у вказаному приміщенні виявлено інформацію, яка може мати значення для досудового розслідування, однак в ході слідчої дії обшук неможливо здійснити повний збір інформації, що обумовлює необхідність проведення додаткових слідчих дій щодо огляду вказаних електронних інформаційних системам.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор вимоги визначені у клопотання підтримав, просить задовольнити.

Захисники та підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечили, просять відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Поряд з цим, у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила що нею було отримано в борг гроші у розмірі 8000 доларів США, а відтак грошові кошти у розмірі 8200 доларів США належать останній.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001352 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.02.2025 в ході обшуку в службовому кабінеті підозрюваного ОСОБА_8 в приміщенні державного господарського об`єднання Консорціум «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 2, а саме:

- мобільний телефон IPhone 13 Pro Max ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 ;

- 100 євро, однією купюрою;

- 900 (дев`ятсот) доларів США, а саме 9 (дев`ять) купюр номіналом по сто доларів кожна, що мають серію та номера: QK13798259В, QK13798253В, QK13798254В, QK13798260В, QK13798255В, QK13798257В, QK13798256В, QK13798258В, QK13798252В, які визнані речовим доказом та є предметом неправомірної вигоди.

Повернути ОСОБА_8 вилучені грошові кошти у сумі 8 200 (вісім тисяч двісті) доларів США, купюрами по сто доларів кожна.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1