Провадження № 1-кп/175/804/24
23 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),
захисника ОСОБА_5 (дистанційно),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ісакова, Оргеєвського району, Республіка Молдова, громадянин України, не одружений, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишній командир автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант», заресстрований за адресою: АДРЕСА_1 .,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на два місяці з раніше визначеним розміром застави, посилаючись на наявність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 01.08.2025 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не зменшились, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, так як вказані особи не допитані судом, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні. Отже, є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім зазначеного вище запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, вважав ризики, зазначені в клопотанні прокурора, необґрунтованими.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
За вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що на цей час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, місце проживання, не допитані свідки свідчать про продовження існування зазначених ризиків, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560,00 грн.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 21 серпня 2025 року включно, залишивши без змін раніше визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з внесенням застави.
Строк дії ухвали до 21 серпня 2025 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, начальнику гауптвахти для відома.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2025 року. У відповідності до положень ч.2 ст.376, ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини ухвали.

Суддя ОСОБА_1