Дата документу 18.06.2025
Справа № 334/3642/25
Провадження № 1-кп/334/546/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 1-кп/334/546/25 (№334/3642/25), за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, військовослужбовця (солдат резерву), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

22.09.2023 Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (доручення від 01.05.2025 № 003-280001349),

встановив:

ОСОБА_3 проходячи військову службу у військовому званні «солдат», 10 серпня 2024 року приблизно о 18 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , а саме поблизу, кафе-бар «Марія», діючи потворно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка, зловживаючи довірою потерпілого, попрохав у ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Motorola», модель «ХТ2135-2 motog60», у корпусі сірого кольору, об`ємом нам`яті 6/128 Gb, ІМЕ1 1: НОМЕР_1 ;ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить останньому, вартість якого складає 4 000 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на шахрайство, тримаючи в руках мобільний телефон марки «Motorola», модель «ХТ21.35-2 motog60», у корпусі сірого кольору, об`ємом пам`яті 6/128 Gb, ІМЕІ 1: 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який йому передав потерпілий ОСОБА_6 для здійснення телефонного дзвінку та впевнившись у тому, що потерпілий відволікся та не здогадується про його наміри на протиправне заволодіння майном, шляхом зловживання довірою, покинув місце вчинення правопорушення, утримуючи при собі вищевказаний телефон, розпорядившись у подальшому привласненим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4000 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині при обставинах викладених в обвинувальному акті визнав повністю, розкаявся. Суду пояснив, що в серпні 2024, ввечері, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 3, а саме поблизу, кафе-бар «Марія», попрохав у потерпілого мобільний телефон, який той йому передав для здійснення телефонного дзвінку. Після чого потерпілий повернувся до кафе, а він з його мобільним телефоном покинув місце вчинення правопорушення. На наступний день вказаний мобільний телефон він здав до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та постанов щодо речових доказів та судових витрат. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин в період іспитового строку; під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину та наслідки, що настали, дані про його особу та стан його здоров`я, щире каяття обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції, інкримінованої статті у виді позбавлення волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя 22.09.2023, у зв`язку з чим суд вважає необхідним на підставі ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком.

02 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислювати з 17-40 год. 01.05.2025 до 17-40 год. 10.05.2025.

08 травня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м.Запоріжжя строк тримання під вартою ОСОБА_3 було продовжено до 05 липня 2025 року, включно.

Оскільки ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, а також враховуючи, що ризики, які стали підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, продовжують існувати, тому запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 757,00 грн. в дохід держави (висновок експерта № СЕ-19/108-24/15518-ТВ від 13.09.2024).

Керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2023, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 01.05.2025 по час набрання даним вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola», модель «ХТ2135-2 motog60», у корпусі сірого кольору, повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 757,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: