29.07.2025 Єдиний унікальний № 371/844/25
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судового розгляду

ЄУН 371/ 844/25

Провадження № 1-кп/371/220/25

29 липня 2025 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

захисників обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

ОСОБА_27

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено 26 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кіровокан Республіки Вірменія, адреса місця проживання : АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Харків, адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Попівка Миргородського району Полтавської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Миронівка Київської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки міста Попасна Луганської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки села Владиславка Миронівського району Київської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця села Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_7 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця міста Одеса, адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки міста Одеса, адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженки міста Харків, адреса місця проживання: АДРЕСА_9 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженця міста Джанкой, АРК, адреса місця проживання: АДРЕСА_10 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню суд заслухав доповідь прокурора, який вважає, що справа підсудна Миронівському районному суду Київської області, підстав для закриття або зупинення даної справи немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для прийняття рішень, визначених пунктами 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не має.

З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначив дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясував можливість проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні;

3) з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляд.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників вважає, що:

- дане кримінальне провадження підсудне Миронівському районному суду Київської області;

- підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено;

- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Судове засідання слід проводити у відкритому судовому засіданні, оскільки підстав для його проведення у закритому судовому засіданні, передбачених ст. 27 КПК України, не має.

Зважаючи на норму ч. 2 ст. 316-1 КПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для складання досудових доповідей щодо обвинувачених.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При обранні/продовженні запобіжного заходу суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід повинен застосовуватись лише у разі крайньої необхідності, якщо неможливо забезпечити належну поведінку обвинуваченого у інший спосіб, а шкода спричинена застосуванням запобіжного заходу буде менша ніж та, яка могла б наступити.

Обґрунтування доцільності обрання/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. ст. 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_17 строку дії обраного їй на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року відносно ОСОБА_17 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 31 серпня 2025 року.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на позицію обвинуваченої ОСОБА_17 та її захисника, які в судовому засіданні погодилися із доводами прокурора, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливого переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Наявність цих ризиків також підтверджується даними листа ДП «Київський слідчий ізолятор» від 25 липня 2025 року №08/17414, із якого вбачається, що ОСОБА_17 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31 січня 2025 року визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та піддана покаранню у виді 6 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави (п. ч. 4 ст. 183 КПК України), оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку її тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням можливості внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року до 10 серпня 2025 року.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою вказаному обвинуваченому прокурор обґрунтовував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зменшення (зникнення) ризиків, факт існування яких було встановлено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбаченим п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Разом із цим, в єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року (справа № 759/20989/24), із якої вбачається, що захисник обвинуваченого оскаржував ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема і щодо обґрунтованості підозри, проте суд апеляційної інстанції не погодився із доводами сторони захисту.

За таких обставин суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовжити ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеної на досудовому слідстві, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Клопотання обвинуваченого та його захисника про скасування запобіжного заходу для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу або зміна запобіжного заходу з інших підстав, в порядку ст. 616 КПК України, задоволенню не підлягає, оскільки із таким клопотанням, у відповідності до цієї норми процесуального права, до суду може звернутися лише прокурор, чого у даному випадку не було.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії обраного йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 31 серпня 2025 року, із визначенням можливості внесення застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зникнення чи зменшення цих ризиків, факт існування яких було встановлено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України, наявні підстави для продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеної на досудовому слідстві, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою розгляд кримінального провадження по суті завершити неможливо.

Клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу або зміна запобіжного заходу з інших підстав, в порядку ст. 616 КПК України задоволенню не підлягає, оскільки із таким клопотанням, у відповідності до цієї норми процесуального права, до суду може звернутися лише прокурор, чого у даному випадку не було.

Клопотання захисника ОСОБА_8 , яке підтримано цим обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що такий запобіжний захід як домашній арешт може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії обраного йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 01 серпня 2025 року, із визначенням можливості внесення застави в розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою заявлені вимоги прокурор мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зникнення чи зменшення наведених ризиків, існування яких підтверджено рішеннями слідчих суддів на стадії досудового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеної в ході досудового розслідування, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Клопотання захисника ОСОБА_6 , яке підтримано обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що такий запобіжний захід як домашній арешт може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку дії обраного йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 01 серпня 2025 року, із визначенням можливості внесення застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор свої вимоги мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зникнення наведених ризиків, існування яких встановлено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та неможливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеної на досудовому слідстві, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Клопотання ОСОБА_10 та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що такий запобіжний захід як домашній арешт може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність позитивних характеризуючих даних щодо спортивної соціальної діяльності ОСОБА_10 в минулому жодним чином не зменшує існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що надані ОСОБА_10 медичні відомості фактично ставлять під сумнів його можливість здійснювати спортивну соціальну діяльність, зокрема це наявність екструзій міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про зменшення розміру застави задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що при меншому розмірі застави зменшаться ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обвинувачений буде сумлінно виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на що в своїй ухвалі вказував слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва під час визначення саме такого розміру застави.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строку дії обраного йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 01 серпня 2025 року, із визначенням можливості внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор заявлену вимогу обґрунтовував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зникнення цих ризиків, існування яких було встановлено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України

Разом із цим, в єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Київського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року (справа № 759/14542/24), із якої вбачається, що захисник обвинуваченого оскаржував ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема і щодо обґрунтованості підозри, проте суд апеляційної інстанції не погодився із доводами сторони захисту.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та неможливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеної на досудовому слідстві, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 про зменшення розміру застави задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що при меншому розмірі застави зменшаться ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обвинувачений буде сумлінно виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на що в своїй ухвалі вказував слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва під час визначення саме такого розміру застави.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що такий запобіжний захід як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії обраного йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне його задовольнити, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 01 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор свої вимоги мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено обставин, які вказують на зникнення цих ризиків, факт існування яких встановлено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений чи його захисник скористався своїм правом на оскарження повідомлення про підозру, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, може бути перевірено лише за результатами судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

З огляду на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру, обраного на досудовому слідстві, оскільки до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку його тримання під вартою неможливо провести розгляд кримінального провадження по суті.

Зважаючи на норму п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд на даній стадії кримінального провадження вважає за необхідне відмовити ОСОБА_7 та його захиснику у визначенні розміру застави.

Клопотання ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки під час підготовчого судового засідання судом не встановлено обставин, які вказують на те, що такий запобіжний захід як домашній арешт може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризики вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачені обов`язково здійснюватимуть такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачені наразі мають об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Судом встановлено наявність обставин, які виправдовують тримання під вартою обвинувачених, щодо яких заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою, з огляду на особливу тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та неможливість до спливу строку обраних обвинуваченим раніше запобіжних заходів закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії призначення до судового розгляду, метою якого є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжних заходів у виді тримання обвинувачених під вартою є не лише очікування завершення розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками їх о звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання обвинувачених під вартою.

При цьому суд вважає, що такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах Смірнов проти Росії від 24 липня 2003 року; Вемгофф проти Німеччини від 27 червня 1968 року; Штегмюллер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Мацнеттер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Летельєр проти Франції від 26 червня 1991 року та ін.), також тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року) та суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року).

Суд зазначає, що необхідність у раніше обраних обвинуваченим запобіжних заходах не відпала. Існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для тримання обвинувачених від вартою. Продовження строку тримання обвинувачених під вартою є виправданим, оскільки за наявних ризиків суду не можливо розраховувати на сумлінну поведінку обвинувачених.

Також прокурор третього відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_6 , строком на два місяці та покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , в період часу з 22.00 години до 06.00 години, без дозволу на те слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; завчасно та особисто повідомляти прокурора, суд, про зміну свого місця мешкання та місця роботи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_11 не заперечила проти продовження їй запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проте просила змінити період часу, у який їй заборонено залишати місце проживання, з 24.00 до 6.00 години, оскільки це необхідно їй для працевлаштування в магазин, який закінчує свою роботу о 23 годині, після чого їй необхідний також час для повернення додому за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_26 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просив змінити період часу за проханням обвинуваченої.

Прокурор щодо зміни періоду часу домашнього арешту не заперечував.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_11 строку дії обраного їй на досудовому слідстві запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне його задовольнити, змінивши час перебування обвинуваченої за місцем її проживання, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року відносно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишення місця проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, який неодноразово був продовжений, останнього разу ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року до 03 серпня 2025 року.

Клопотання про продовження строку домашнього арешту прокурор мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на позицію обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисника, які в судовому засіданні погодилися із доводами прокурора, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування від суду, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, та не можливість більш м`якими запобіжними заходами запобігти цим ризикам.

Зважаючи на викладене, а також на складність даного кримінального провадження, керуючись нормами ст. ст. 176, 177, 199, 315 КПК України суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу, у виді домашнього арешту, із забороною в період часу з 24.00 години до 06.00 години без дозволу на те суду залишення місця проживання, зокрема: квартири АДРЕСА_11 , із покладенням на неї обов`язків прибувати до суду за першою вимогою, завчасно та особисто повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 про проведення судового засідання по розгляду кримінального провадження в режимі відео конференції із Чернівецьким районним судом м. Чернівці та Приморським районним судом м. Одеса, оскільки це відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, в частині швидкого судового розгляду та нормі ст. 336 КПК України в частині можливості обвинувачених брати участь в розгляді справи у режимі відеоконференції.

З тих же підстав суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 щодо участі цих обвинувачених у випадку повітряної тривоги в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення https://vkz.court.gov.ua, із використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 197, 199, 314-316, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Призначити судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено 26 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України на 12 годину 00 хвилин 21 серпня 2025 року.

2.Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області за адресою: Київська область, місто Миронівка, вулиця Травнева, 3.

3.Продовжити обвинуваченій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року, заборонивши ОСОБА_11 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , в період часу з 24.00 години до 06.00 години без дозволу на те суду.

4.Продовжити строк дії таких обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 , на строк до 24 години 26 вересня 2025 року:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-завчасно та особисто повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

5.Продовжити обвинуваченій ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

6.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

7.Визначити ОСОБА_9 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0018661, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області.

8.У задоволенні клопотання ОСОБА_9 та його захисника про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу відмовити.

9.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

10.Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0018661, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області.

11.У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу відмовити.

12.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

13.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

14.Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 280 (двісті вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0018661, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області.

15.У задоволенні клопотання ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

16.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року без визначення розміру застави та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

17.У задоволенні клопотання ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту чи визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави відмовити.

18.Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

19.Визначити ОСОБА_10 заставу у розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0018661, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області.

20.У задоволенні клопотання ОСОБА_10 та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

21.У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про зменшення розміру застави відмовити.

22.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 години 26 вересня 2025 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

23.Визначити ОСОБА_12 заставу у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0018661, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області.

24.У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 про зменшення розміру застави відмовити.

25.У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

26.Обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом терміну її дії.

27.На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому вони проживають (перебувають) без дозволу суду;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до територіальних органів УДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

28.Визначити термін дії обов`язків, покладених на обвинувачених у разі внесення застави, з дня внесення застави до 24 години 26 вересня 2025 року.

29.З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

30.Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , що у разі невиконання покладених на них згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо вони, будучи належним чином повідомлені, не з`являться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, або якщо порушать інші покладені на них при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

31.Доручити Приморському районному суду міста Одеса (65029, вулиця Балківська, 33, місто Одеса, тел. , e-mail: ), забезпечити проведення судового засідання, яке призначене на 12 годину 00 хвилин 21 серпня 2025 року в режимі відеоконференції з Миронівським районним судом Київської області за участю обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

32.Доручити Чернівецькому районному суду м. Чернівці (e-mail: , тел.: (0372) 52-66-11, вулиця Головна, 105, місто Чернівці), забезпечити проведення судового засідання, яке відбудеться о 12 годину 00 хвилин 21 серпня 2025 року в режимі відеоконференції з Миронівським районним судом Київської області за участю обвинуваченої ОСОБА_11 .

33.У разі оголошення повітряної тривоги надати дозвіл обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення https://vkz.court.gov.ua. із використанням власних технічних засобів.

34.Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинуваченим необхідно:

-використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіо сигнал та відео зображення;

-попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою www.court.gov.ua та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам;

-зайти та авторизуватися в системі за 10 хвилин до часу судового засідання;

-активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи;

-очікувати запрошення секретаря до участі в судовому засіданні.

35.У задоволенні клопотань про надання доручень органу пробації скласти досудові доповіді щодо обвинувачених відмовити.

36.У судове засідання викликати прокурора, захисників обвинувачених, обвинувачених, щодо яких обрано запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та здійснити конвоювання обвинувачених, які знаходяться під вартою.

37.Ухвала в частині продовження строку дії запобіжних заходів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_3

підпис ОСОБА_2

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

Суддя ОСОБА_1