УХВАЛА

07 липня 2025 року

м. Київ

справа № 462/6403/19

провадження № 51-2578ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року,

встановив:

Захисник звернувся до Суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 436 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.

Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог про скасування оскаржених судових рішень в контексті приписів статей 412, 413 КПК, а також викладає мотиви щодо незгоди із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, в обґрунтування чого, серед іншого, наводить власну оцінку окремим доказам на предмет їх достовірності, а також наводить доводи про неповноту судового розгляду, що, згідно з положеннями статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Аналогічні доводам касаційної скарги захисника питання, зокрема щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинами кримінального провадження, були предметом оцінки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду вироку місцевого суду надав на них свої відповіді.

Касаційна скарга не містить мотивів щодо того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вироку місцевого суду, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, щодо його здійснення, а також які конкретні доводи сторони захисту залишились без уваги чи отримали неналежну оцінку, чи були у суду процесуальні підстави до перевірки будь-яких обставин чи доказів повторно в контексті положень ч. 3 ст. 404 КПК тощо. Про невідповідність оскарженої ухвали апеляційного суду нормам статей 370, 419 КПК у касаційній скарзі також не йдеться.

Захисник не обгрунтовує чому не погоджується з висновками апеляційного суду, зокрема і в частині правил оцінки причинного зв`язку у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки, передбачені ст. 286 Кримінального кодексу України, настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями, з посиланням на практику Верховного Суду, водночас не вказує, чому не вважає релевантними ті правозастосовні позиції Верховного Суду, які взято до уваги судами попередніх інстанцій .

Також, з огляду на наявність у змісті касаційної скарги вимоги про скасування оскаржених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу захисника на приписи ст. 415 КПК, що визначають виключний перелік підстав для цього, й про такі підстави має бути зазначено в мотивах касаційної скарги у випадку, якщо недоліки, про які в ній ідеться, неможливо усунути під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення, відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач вирішує тільки після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3