Справа № 306/248/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/222/25 за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.04.2025.

Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, несудимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке 01.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, у вересні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа - міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, яке затверджено міжнародними медико-санітарними правилами від 23.05.2005 та додатком № 5 до постанови Кабінету Міністрів України № 893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України» від 22.08.2011, яке видається у будь-якому медичному закладі, підключеному до електронної системи охорони здоров`я, в порушення вимог ст. 14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 722 від 28.03.2020, діючи умисно, з метою виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, на її ім`я, надала невстановленій досудовим розслідуванням особі анкетні дані паспорту громадянина України для виїзду за кордон, з якою домовилась про виготовлення підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику за грошову винагороду.

При цьому, ОСОБА_6 розуміючи, що вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику буде підроблене, вчинила пособництво в цьому, а саме надала анкетні дані свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон, для внесення відомостей у міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19.

-2-

Надалі, у вересні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні Березниківської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, розташованого за адресою с. Березники, 217 А, Хустського району Закарпатської області, ЄРДПОУ 26395898, з метою уникнення вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яка проводиться на підставі: наказу МОЗ № 3018 від 24.12.2020 (зі змінами № 369 від 01.03.2021, № 213 від 09.02.2021, № 443 від 11.03.2021, № 745 від 16.04.2021, № 927 від 13.05.2021, № 1423 від 12.07.2021), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків від вчинюваних нею дій, та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що вона не проходила установленої законом процедури отримання міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, яке видається на підставі діючих Міжнародних медико-санітарних правил, прийнятих 58-ю Асамблеєю ВООЗ від 23.05.2005, постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2011 за № 893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України», здійснила використання завідомо підробленого документу, а саме: міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику виданого КНП «Хустським центром первинної медико-санітарної допомоги» Закарпатської області від 28.09.2021, шляхом надання його медичній сестрі Березниківської ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_10 , для виготовлення копії.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 , ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

В ухвалі суду зазначено, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_6 не додано розписки ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. крім того всупереч ч. 10 ст. 190 КПК України стороною обвинувачення порушено право ОСОБА_6 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2024 та не вручено копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваній та її захиснику під розписку. Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вимоги закону при врученні обвинувального акту належним чином не дотримані, що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду, оскільки таке порушення не може бути виправлене в суді під час розгляду справи, приймаючи до уваги обставини, які свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, неможливість іншим шляхом усунути таку невідповідність, суд дійшов висновку про необхідність повернення такого прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.04.2025 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_6 повідомлялася про завершення досудового розслідування як письмово, так і засобами телефонного зв`язку. Зокрема, 18.01.2024 дізнавачем вручено ОСОБА_6 повістку про прибуття на 22.01.2024 для проведення слідчих дій, що підтверджується її особистим підписом, однак така до

-3-

відділення поліції не з`явилася, про що в матеріалах кримінального провадження наявний рапорт про неприбуття на виклик. Після чого, дізнавачем було вжито ряд заходів з метою виконання вимог ст. 290, 291 КПК України, а саме 29.01.2024 в телефонному режимі ОСОБА_6 повідомлялася про необхідність явки для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення прокурором обвинувального акту, про що в матеріалах провадження долучено диск із записом телефонної розмови. Однак, остання, будучи належним чином повідомленою про завершення досудового розслідування, знову не прибула. Також, у відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України 29.01.2024 дізнавачем було вручено повістку для передачі ОСОБА_6 директору Березниківської ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_11 , де на той час працювала обвинувачена. Тому, враховуючи особливості закінчення кримінальних проступків, дізнавачем 30.01.2024 ОСОБА_6 та її захиснику було скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування у формі дізнання. Після чого прокурором виконано вимоги ч. 13 ст. 290 КПК України, а саме відкриття матеріалів дізнання сторонам кримінального провадження здійснено в порядку, передбаченому ст. 301 і 314 цього Кодексу. Враховуючи те, що завершувався строк досудового розслідування, а підозрювана та її захисник зловживали своїми процесуальними правами та не виконували обв`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, прокурором, у відповідності до ч. 5 ст. 301 КПК України рекомендованим листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку направлено обвинувальний акт з реєстром матеріалів дізнання та копії матеріалів досудового розслідування як обвинуваченій ОСОБА_6 , так і її захиснику-адвокату ОСОБА_7 , підтвердження чого додані до обвинувального акту. Поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 є проявом свідомого затягування досудового розслідування, так як строк досудового розслідування кримінального проступку не може перевищувати 30 днів. Разом з тим, судом залишено поза увагою те, що клопотання захисника ОСОБА_7 ґрунтувалося із посиланням на матеріали саме кримінального провадження, які в неї під час підготовчого судового засідання були наявні, разом з обвинувальним актом. У свої поясненнях обвинувачена ОСОБА_6 також посилалася на докази зібрані у ході досудового розслідування кримінального проступку, тобто вона теж ствердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та обвинувальним актом. Крім того, судом не дотримано вимоги абзацу 2 частини 2 статті 314 КПК України, а саме що в разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу. З моменту скерування обвинувального акту до Свалявського районного суду Закарпатської області для розгляду його по суті, а саме з 30.01.2024, який 06.02.2024 отримано судом, як обвинувачена так і її захисник не з`являлися для участі у підготовчому судовому засіданні протягом більше ніж один рік, про що в матеріалах судового провадження наявні підтвердження. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, вказані в ухвалі суду причини повернення обвинувального акту не є підставою для його повернення прокурору.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника-адвоката на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно

-4-

з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Положеннями ст. 109, 291 КПК України регламентовано вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні було дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Як вбачається з обвинувального акта щодо ОСОБА_10 , такий повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які відповідно до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Посилання суду першої інстанції на те, що в порушення вимог КПК України обвинуваченій та його захиснику не було вручено копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також на те, що стороною обвинувачення не було відкрито стороні захисту та не вручено матеріали дізнання, не відповідають засадам ст. 314 КПК України та є безпідставними.

Приписами до ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

На підставі ст. 293 КПК України прокурор зобов`язаний під розписку надати копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 301 КПК України у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила

-5-

кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копії матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що стороною обвинувачення дотримано вимоги вищезазначеної норми кримінального процесуального закону в повному обсязі.

Як встановлено під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, 29.01.2024 в телефонному режимі ОСОБА_6 повідомлялася про необхідність явки для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення прокурором обвинувального акту, про що в матеріалах провадження долучено диск із записом телефонної розмови. Однак, остання, будучи належним чином повідомленою про завершення досудового розслідування, знову не прибула. Також, у відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України 29.01.2024, дізнавачем було вручено повістку для передачі ОСОБА_6 директору Березниківської ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_11 , де на той час працювала обвинувачена.

Отже, обвинувачена та її захисник неодноразово викликалися до відділення поліції для отримання копії обвинувального акту, проте своїм правом не скористалися, свідомо проігнорували виклик до органу досудового розслідування для отримання обвинувального акту з додатками, у зв`язку з чим, вищезазначені процесуальні документи були направлені стороні захисту поштовим зв`язком.

Крім того, клопотання захисника ОСОБА_7 , яке наявне в матеріалах справи, містить посилання на матеріали саме кримінального провадження, що свідчить про те, що такі в неї були наявні, разом з обвинувальним актом.

Також колегія суддів звертає увагу і на те, що з моменту отримання 06.02.2024 обвинувального акту Свалявським районним судом Закарпатської області обвинувачена та її захисник не з`являлися для участі у підготовчому судовому засіданні протягом більше ніж один рік, про що в матеріалах судового провадження наявні відповідні підтвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутні підстави вважати, що стороною обвинувачення не було виконано вимоги ст. 293 КПК України, як про це необґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено будь-яких примусових заходів, які можуть бути використані стороною обвинувачення стосовно осіб, якими не реалізовано право на ознайомлення з матеріалами дізнання та отримання їх копій.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що невручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та захиснику не є тими обставинами, які дають підстави для повернення обвинувального акта прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України.

При цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 КПК України прокурор має право повторно надати копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику під час проведення підготовчого судового засідання, а головуючий у справі після призначення справи до судового розгляду повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції прийняв рішення

-6-

про повернення обвинувального акту прокурору у зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок призводить до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та тягне порушення принципу дотримання розумних строків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 7, 9 КПК України

Частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення про безпідставність повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

З врахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 02.04.2025, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке 01.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, - скасувати і призначити новий розгляд цього обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді