У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

23.04.2025 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бар клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000165 від 18.10.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 від 10.03.2025 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Частиною четвертою статті 286 КПК України регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 у вину інкримінуються діяння у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Додатково, у вину інкримінуються діяння вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому зі змісту частини третьої статті 26 КПК випливає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Саме тому суд вважає, що правова оцінка поданого захисником клопотання має бути надана лише в межах тих питань, які ініційовані у цьому клопотанні.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України (далі ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

У постанові від 12.11.2019 (справа №566/554/16-к) Верховний Суд (далі ВС) звернув увагу на те, що незалежно від визнання вини особа звільняється у зв`язку із закінченням строків давності від кримінальної відповідальності, а не від покарання. Визнання винуватості під час розгляду клопотання не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК.

У постанові від 29.07.2021 (справа № 552/5595/18) ВС зауважив, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо: є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках; суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є: наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Тому, як зауважив ВС, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо заявленого стороною захисту клопотання, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Інкриміновані ОСОБА_4 діяння, клопотання про звільнення від яких суд вирішує, були вчинені 04.02.2019 року та 04.07.2019 року.

Інкриміновані у вину діяння за ч. 2 ст. 190 К України (станом на 04.07.2019 року) відносяться до злочину середньої тяжкості.

Інкриміновані у вину діяння за ч. 4 ст. 358 КК України (станом на 04.07.2019 року), відносяться до злочину невеликої тяжкості.

Таким чином, злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

За п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (станом на 04.07.2019 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд враховує таке.

Як вже суд зазначив вище, сторона обвинувачення під час досудового розслідування дійшла до переконання, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати, зокрема, за частиною другою статті 190 та частиною четвертою статті 358 КК України.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що ВС в ухвалі від 13.06.2019 (справа № 322/5602/13-к) зазначив, що застосування положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими. Тобто положення статті 49 КК носять імперативний характер та у разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 29.05.2019 (справа № 287/359/14-к) та постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).

При цьому у постанові від 19.11.2019 ВС додатково зауважив, що пунктом 1 частини другої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Про обов`язок суду вирішити питання про звільнення особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності відповідних умов та підстав зазначив ВС і у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновків, що оскільки на момент розгляду даного клопотання судом, питання про застосування до ОСОБА_4 положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, вирок відносно якої за ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження ухвалено не було, то підстав для переривання перебігу строків давності у суду не існує, та з дати вчинення інкримінованого у вину кримінального правопорушення теж минув строк 5 років.

Підстави до звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за вищевикладених підстав знайшли своє підтвердження так само у рішенні Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 03.06.2021 року у справі № 344/7812/16-к провадження №51-6207 км 20.

Отже, зважаючи на ту обставину, що строк, передбачений пунктом 2, 3 частини першої статті 49 КК України сплинув, обвинувачена проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності не заперечує, інші правові застереження, які б свідчили про неможливість такого звільнення, в судовому засіданні встановлені не були, тому суд дійшов до переконання, що клопотання сторони захисту слід задовольнити.

Відповідно до правового висновку ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК , у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки в даному кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 284, 371 КПК України , ст. 49 КК України суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 358 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2, 3 частини першої статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 358 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 18.10.2022 року, закрити відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні, у розмірі 9827,04 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: