ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/920/25 Справа № 208/4353/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецької області про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000053, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 15.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на грошові кошти загальною сумою 37000 доларів США, грошові кошти загальною сумою 132400 гривень, два аркуша з чорновими записами, мобільний телефон «Xiaomi Note 9 Pro» з абонентським номером: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є потреба в його збереженні і проведенні експертних досліджень, тому вважав за необхідне застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вилученого під час проведення обшуку майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною. Зазначає, що у клопотанні слідчого не зазначена конкретна мета арешту. Звертає увагу на те, що вилучені грошові кошти у розмірі 37000 доларів США та 120000 гривень не є власністю ОСОБА_8 , а належать його матері ОСОБА_9 , про що було повідомлено під час їх вилучення. Вказує на порушення порядку вилучення майна.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як убачається із матеріалів справи, слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом того, що група осіб, знаходячись на території Донецької області, а саме м. Дружківка, займається незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу канабіс.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, з метою протиправного збагачення, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні стосунки, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період часу з кінця січня 2025 року по теперішній час, скоїв ряд злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , відповідно до свого злочинного наміру, пов`язаного з незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс», розуміючи що реалізувати збут наркотичного засобу у великих обсягах йому самому не вдасться, запропонував своєму довіреному колу осіб ОСОБА_10 та його дружині ОСОБА_11 , незаконно збувати раніше виготовлений ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», з метою отримання спільного прибутку.

15.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку було виявлено та вилучено:

- грошові кошти загальною сумою 37000 доларів США;

- грошові кошти загальною сумою 132400 гривень;

- два аркуша з чорновими записами;

- мобільний телефон Xiaomi Note 9 Pro» з абонентським номером: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

15.04.2025 старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_12 винесено постанову про залучення до матеріалів речових доказів, якою вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може мати безпосереднє відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про достатність правових підстав для накладення на нього арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні не зазначена конкретна мета арешту, на увагу не заслуговують, оскільки клопотання подане на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Надана суду апеляційної інстанції розписка про отримання ОСОБА_9 у ОСОБА_13 в борг 37000 доларів США не спростовують висновків слідчого судді про наявності в матеріалах справи доказів, які дають обгрунтовані підстави вважати, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: