КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 травня 2025 року апеляційну скаргупредставника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на належний ОСОБА_9 мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Versys650», реєстраційний номер НОМЕР_1 , утримуючи його на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою : м. Київ, вул. Милославська, 2-А.

Після отримання всіх необхідних висновків про призначених експертизах та проведення слідчих дій мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Versys650», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику майна ОСОБА_9 під відповідальне зберігання, заборонено власнику та будь-якій особі від його імені до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні № 0000455 від 10.03.2025 розпоряджатися транспортним засобом, зокрема в будь-який спосіб відчужувати його, без обмеження права користування.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотанні прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною.

Апелянт зазначає, що клопотання внесено 08 березня 2025 року, однак дорожньо-транпортна пригода відбулася 09 березня 2025 року.

Зауважує, що арешт транспортного засобу фактично позбавив ОСОБА_5 права власності розпоряджатися мотоциклом, а також порушено право ОСОБА_10 повернути вчасно зазначений транспортний засіб.

Заслухавши доповідь судді, доводиапелянта та її представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 березня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000455, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно даних клопотання, близько 17 год. 30 хв. 09 березня 2025 року по вул. Євгена Коновальця, 56 в м. Бровари Київської області ОСОБА_10 , керуючи мотоциклом марки «Kawasaki» моделі «Versys 650», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку від вул. Оболонської до вул. Петропавлівської в м. Бровари Київської області, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota» моделі «Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , що рухався з права наліво відносно руху мотоцикла по вул. Михайла Мельника. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирку мотоцикла ОСОБА_12 госпіталізовано до КНП «Броварська БКЛ» з попереднім діагнозом: підозра на перелом тазової кістки.

Після проведення 09 березня 2025 року огляду місця ДТП слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 належний згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Versys 650» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вилучено й поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів по вул. Милославській, 2-А в м. Києві.

Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 10 березня 2025 року мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Versys 650» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

12 березня 2025 року прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про арешт мотоцикла марки «Kawasaki» моделі «Versys 650» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 із заборонено його відчуження та розпорядження до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню та забороною користування до проведення судових експертиз.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року клопотання прокурора задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на

мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст. 170 КПК України).

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000455 про накладення арешту на вказане майно,слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співмірність втручання у права власника майна та користувача цим майном, з потребами кримінального провадження.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна та користувача зазначеним майном, з метою запобігання зникнення чи відчуження майна.

На даній стадії, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Versys 650», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має статус знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, обставини дорожньо-транспортної пригоди, які підлягають з`ясуванню в кримінальному провадженні № 0000455 від 10 березня 2025 року, що зумовлює проведення експертних досліджень.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції, прокурором долучено постанову слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 10 березня 2025 року про призначення судової інженерно-технічної експертизи мотоцикла марки «Kawasaki» моделі «Versys 650» р.н. НОМЕР_1 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Окрім того, ОСОБА_5 не є власником вказаного мотоцикла, а доручення на підставі якого вона може ним користуватися видано 10 березня 2025 року, тобто після дорожньо - транспортної пригоди.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням викладених в них доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 361/2571/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Справа № 11сс/82/2818/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК