ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2559/25 Справа № 204/977/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000025 від 08 січня 2025 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Чечелівського районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 16 липня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. 10 листопада 2022 року звільнений із місць позбавлення волі, у зв`язку із відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 , 07 січня 2025 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, знаходячись в приміщенні ТОВ «Омега» (Варус-58), який розташований за адресою м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 36 «а», діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, маючи намір на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи у приміщенні ТОВ «Омега» (Варус-58), побачив на полицях цукерки з кремово-полуничною начинкою в молочному шоколаді Milka 110 г. (код. 407) у кількості 3 штук та шоколад молочний Exclusive Taitau 110 г. (код. 227) у кількості 6 штук та визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямоване на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, частину вищевказаного товару сховав у внутрішню кишеню куртки чорного кольору, а частину товару утримуючи при собі у руках, попрямував на вихід з приміщення ТОВ «Омега» (Варус-58).

Саме у той час протиправні дії ОСОБА_7 , спрямовані на таємне заволодіння чужим майном, були помічені охоронцем ТОВ «Явір-2005» супермаркету «Варус-58» (ТОВ «Омега») громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка побачила, як ОСОБА_7 , проходячи повз касові зони вищевказаного магазину, у руках при цьому тримаючи неоплачений товар, прямує до виходу з вищевказаного приміщення. При цьому, вибігши слідом за ОСОБА_7 з приміщення магазину, ОСОБА_9 стала кричати йому у слід, вимагаючи зупинитися та повернути викрадене майно. У свою чергу ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи той факт, що його протиправні дії є явними для ОСОБА_9 , однак не реагуючи на законні вимоги про припинення протиправних дій, діючи відкрито, вирішив довести свій злочинний умисел до кінця. При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що його злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, переросли у відкрите викрадення, оскільки він, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з метою остаточного заволодіння та утримання викраденого майна, продовжив прискорено залишати місце події, незважаючи на оклики ОСОБА_9 з вимогою зупинитись.

Таким чином, ОСОБА_7 відкрито, умисно, повторно, з корисливою метою, викрав цукерки з кремово-полуничною начинкою в молочному шоколаді Milka 110 г. (код. 407) у кількості 3 штук та шоколад молочний Exclusive Taitau 110 г. (код. 227) у кількості 6 штук, які належать потерпілому ТОВ «Омега» (Варус-58), загальна вартість яких, відповідно до висновку експерта № 26/25 від 15 січня 2025 року, становить 1031,10 грн., після чого з місця скоєння злочину на виду у ОСОБА_9 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий виправдувальний та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, звільнивши останнього з-під варти негайно в залі суду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається помилковість висновків суду про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки вони не відповідає характеру вчиненого злочину, діям обвинуваченого та його умислу. Так, адвокат вважає, що судом покладено в основу вироку відеозапис, який жодним чином не підтверджує факт здійснення ОСОБА_7 відкритого викрадення чужого майна. Захисник зауважує, що відеозапис не містить звуку, а тому неможливо встановити чи окликав хтось особу, чи почула вона ці крики та чи були об`єктивні підстави вважати, що вона здійснює відкрите викрадення майна. Більш того, на відео не видно обличчя винної особи, внаслідок чого неможливо ідентифікувати, що це був саме ОСОБА_7 . Поряд із цим, захисник звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_10 пояснила, що не бачила де та як обвинувачений заволодів майном, а також чи чув він як його окликали, а вказала на те, що він пройшов повз касу у неї за спиною, тримаючи п`ять коробок цукерок, в той час як останньому інкриміновано заволодіння трьома та шістьма шоколадками. При цьому, свідок зауважила, що події відбувались у темний час доби на касі вона була сама, у магазині обвинуваченому ніхто нічого не казав та лише через дві хвилини після виходу останнього вона покликала охоронця ОСОБА_11 , яка вже на вулиці кричала комусь стій. Водночас, свідок ОСОБА_9 пояснила, що не бачила де та як обвинувачений заволодів майном, події відбувались вдень засвітла, вона працювала охоронцем, була на касі та касир кричала обвинуваченому стій. При цьому, свідок вказала на те, що бачила як він з двома коробками цукерок пройшов перед касою, після чого через одну секунду касир його окликала та він побіг, а вона його не наздоганяла через хворі ноги. Окрім цього, свідок ОСОБА_12 вказав на те, що очевидцем подій не був та бачив лише як обвинувачений заходив до магазину. Таким чином, жоден зі свідків не бачив як обвинувачений заволодів майном, а кількість такого майна, на яку вказують свідки, свідчить про те, що він діяв таємно, оскільки був переконаний, що за його діями ніхто не спостерігає. Разом із цим, свідки надали суперечливі показання щодо обставин викриття обвинуваченого, які не дозволяють визначити чи були дії обвинуваченого відкритими або таємними. На переконання захисника, такі розбіжності є істотними, що суд не врахував при ухваленні вироку. Більш того, суд зазначив показання свідків вибірково, лише в тій частині, яка доводить винуватість обвинуваченого. Серед іншого, адвокат звертає увагу на те, що в повідомленні про підозру та обвинувальному акті обвинуваченому інкриміновано вчинення злочину 07 січня 2024 року, однак жодні докази перебування ОСОБА_7 у цей день в приміщенні магазину стороною обвинувачення надано не було, а усі докази у справі стосуються подій січня 2025 року. В судовому засідання 06 червня 2025 року стороною обвинувачення було змінено обвинувачення в частині дати вчинення злочину, однак на думку захисника не ґрунтується на вимогах закону. На переконання захисника, вручення акта можливе лише щодо особи, яка набула статусу підозрюваного. В даному випадку ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного щодо інших обставин вчинення злочину, які не відповідають зміненому обвинуваченню, що ставить під сумнів набуття ним статусу обвинуваченого. Отже, захисник вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 185 КК України та з огляду на спричинений ним розмір збитків у 1031,10 грн., його дії не є кримінально караними.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав належним чином.

Так, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка вказала на те, що коли вона перебувала на касі, повз неї пройшов обвинувачений, який тримав в руках коробки з цукерками. Охоронець ОСОБА_9 побачила обвинуваченого і побігла за ним з криком «Стій», на що обвинувачений не відреагував;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка вказала на те, коли вона перебувала на посту «Касса», обвинувачений, який тримав в руках коробки з цукерками, пройшов повз неї і касира та попрямував до виходу. В той час коли він перебував ще в приміщенні магазину, йому почали кричати «Стій», однак він не обернувшись побіг до виходу. Вона бігла за обвинуваченим, після чого обвинувачений перестрибнув дві сходинки та повернув за ріг;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав на те, що працював на посаді охоронця. Коли його міняли, то він разом із обвинуваченим розійшлись на касі, а коли подивився записи то побачив обвинуваченого, який ніс коробки із цукерками. Також бачив, як ОСОБА_11 вибігала за чоловіком;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08 січня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_13 заявив про те, що 07 січня 2025 року близько 20 години 30 хвилин невстановлена особа відкрито заволоділа майном, а саме продуктами харчування з магазину ТОВ «Омега» (Варус-57), що розташований за адресою м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 36 «а» (а.к.п. 9-10);

- протоколом огляду місця події від 08 січня 2025 року, яким зафіксовано огляд приміщення магазину «Варус», який розташований за адресою м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 56 «а» (а.к.п. 11-14);

- актом інвентаризації від 08 січня 2025 року, відповідно до якого у зв`язку із здійсненою крадіжкою із супермаркету «Варус-58» проведена інвентаризація по групам товару, які знаходяться на балансі супермаркету, а саме: цукерки з кремово-полуничною начинкою в молочному шоколаді Мілка 110 г. (код 407), вартість 143 грн. 90 коп., в кількості 3 шт., в ході проведеної інвентаризації, дійсно, виявлена нестача товару в кількості викраденого невідомою особою, а саме 3 шт.; шоколад молочний Exclusive Taitau 110 г. (код. 227) вартість 99 грн. 90 коп., в кількості 6 шт., в ході проведення інвентаризації, дійсно виявлена нестача товару в кількості викраденого невідомою особою, а саме 6 шт. За підсумками інвентаризації, сума нестачі товару з ПДВ, складає 1031 грн. 10 коп. (а.к.п. 24);

- довідкою про спричинений майновий збиток від 08 січня 2025 року (а.к.п. 25);

- протоколом огляду відеозапису від 08 січня 2025 року та диском до нього, згідно з якими на першому файлі зафіксовано як чоловік, який одягнутий в сині штани, чорну куртку, чорну шапку та чорне взуття з білими вставками, при собі має сумку, одягнуту через плече, чорного кольору, підходе до прилавку з продуктами та бере два пакунки з верхньої полиці, після чого прямує в іншу сторону. На другому файлі зафіксовано як цей чоловік в руках тримає два пакунки з продуктами, підходе до прилавку з продуктами, кладе пакунок до прилавку та бере інший, після чого прямує в іншу сторону. На третьому відео зображено, як цей чоловік проходе повз прилавка з продуктами харчуванням, розстібає курточку чорного кольору, кладе пакунок у внутрішній карман куртки. На четвертому відео зафіксовано, як цей чоловік проходе повз касові апарати та прямує в бік виходу з приміщення ТОВ «ОМЕГА» (ВАРУС-58). На п`ятому та шостому відео зафіксовано, як цей чоловік в руках тримає пакунок з продуктами, вибігає через двері ТОВ «ОМЕГА» (ВАРУС-58), за ним вибігає особа жіночої статі (а.к.п. 32-40);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 січня 2025 року, згідно з яким свідок ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого як особу, яка не розрахувавшись вибігла з магазину «Варус» (а.к.п. 49-51);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 січня 2025 року, згідно з яким свідок ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого як особу, яка в приміщенні магазину «Варус» викрала коробки з цукерками та яку вона намагалась зупинити;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 26/25 від 15 січня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів, станом на 07 січня 2025 року становила: цукерки з кремово-полуничною начинкою в молочному шоколаді Milka 110 г. (код. 407) у кількості 3 штук 431,70 грн., шоколад молочний Exclusive Taitau 110 г. (код. 227) у кількості 6 штук 599,40 грн. (а.к.п. 97-102).

Надаючи оцінку цим доказам, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази у своїй сукупності суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Що стосується доводів сторони захисту про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

Так, чинний закон України про кримінальну визначає крадіжку, як таємне викрадення чужого майна, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Поряд із цим, закон визначає поняття грабежу, як відкрите викрадення чужого майна, тобто викрадення у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Грабіж як і крадіжка вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що дії обвинуваченого були розпочаті як крадіжка, оскільки вочевидь були таємними для оточуючих.

Разом із цим, з матеріалів провадження вбачається, що до завершення вчинення дій, які складають об`єктивну сторону, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, обвинуваченого було викрито іншими особами, що дає підстави для кваліфікації дій останнього за ст. 186 КК України.

Так, під час судового розгляду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 засвідчили, що після того, як обвинувачений пройшов повз касу з товаром, його окликали. При цьому, свідок ОСОБА_9 засвідчила, що обвинувачений почав бігти саме після цих окликів.

На переконання колегії суддів, наведені обставини свідчать про те, що дії обвинуваченого, спрямовані на отримання фактичної можливості розпоряджатись викраденим майном, стали очевидними для оточуючих, в той час як обвинувачений усвідомлював факт його викриття, про що безпосередньо свідчить його поведінка.

Окрім показань свідків, суд звертає увагу на відеозапис з камер відеоспостереження, яким зафіксовано, що в момент, коли ОСОБА_9 женеться за обвинуваченим, останній перебуває від неї на незначній відстані, що виключає будь-які сумніви у тому, що він не чув оклики. При цьому, зміна темпу пересування обвинуваченого також свідчить про усвідомлення ним факту його викриття.

Доводи захисту про суперечливість у показаннях свідків в частині оклику обвинуваченого не заслуговують на увагу, оскільки не є суттєвими. Суд звертає увагу на те, що обидва свідки ствердно засвідчили, що обвинуваченому кричали Стій, усвідомивши, що останній пройшов повз касу не сплативши за товар.

Що стосується неузгодженості показань свідків в частині кількості товару, який тримав у руках обвинувачений, то такі обставини свідчити про недостовірність їх показань в цілому не можуть, оскільки свідки перебували на певній відстані від обвинуваченого, в той час як події розвивались швидко, що могло спотворити сприйняття ними певних обставин. Більш того, кількість викраденого товару була встановлена на підставі акту інвентаризації.

Твердження захисту про те, що жоден зі свідків не бачив викрадення обвинуваченим товару, жодним чином на висновки суду вплинути не може, оскільки обидва свідки усвідомлювали, що обвинувачений пройшов повз працюючу касу з товаром, за який не сплатив.

Щодо суперечностей у даті вчинення злочину, що сторона захисту вважає суттєвим порушенням, то вони не заслуговують на увагу.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор змінив обвинувачення в частині дати вчинення кримінального правопорушення, що вимогам ст. 337 КПК України не суперечить. При цьому та обставина, що обвинуваченого було повідомлено про підозру у вчиненні злочину за інших обставин, не є такою що ставить під сумнів набуття ним відповідного статусу, оскільки є лише технічною помилкою, яка була усунена у встановленому законом порядку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скаргзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чечелівського районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4