Номер провадження 1-кп/754/864/25
Справа№754/7316/25
Вирок

Іменем України

26 травня 2025 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000030 від 30 квітня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, маючого інвалідність 2 групи, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою підприємцем.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України - підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-1V від 15.05.2003 особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

ОСОБА_6 маючи умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, діючи в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-ІV від 15.05.2003 року (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), вчинив злочин за наступних обставин.

ОСОБА_3 на початку березня 2024 року, більш точну дату та час в ході розслідування не встановлено, у денний час доби, перебуваючи на території Деснянського району міста Києва, не маючи наміру на здійснення підприємницької діяльності, діючи з корисливих спонукань, вирішив внести в реєстраційні документи фізичної особи - підприємця завідомо неправдиві відомості і використати ці документи шляхом їх продажу невстановленим особам.

Для цього ОСОБА_3 надав невстановленій особі дані свого паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 07.02.2004 та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової карточки платника податків НОМЕР_2 .

На підставі наданих документів (паспорту та РНОКПП ОСОБА_3 ) невстановлена слідством особа виготовила проект реєстраційних документів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей та подання їх державному реєстратору, ОСОБА_3 в денний період часу, 07 березня 2024 року, перебуваючи в приміщені відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації, яка знаходиться за адресою; м. Київ, Деснянський район, проспект Червоної Калини, 29, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вніс неправдиві відомості до офіційних документів шляхом підписання проектів останніх, чим надав їм юридичну силу для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а саме:

- «Заяви щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця (з 01 травня 2023 р.) від 07.03.2024, згідно з формою № 1, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 за № 3268/5, в яку внесені неправдиві відомості, необхідні для державної реєстрації фізичної особи підприємця, а саме; про намір ОСОБА_3 стати фізичною особою-підприємцем.

Однак, ОСОБА_3 реального наміру здійснювати підприємницьку діяльність не мав. Реєстрація як фізичної особи підприємця здійснена формально, без подальших дій щодо ведення господарської діяльності.

Адреса місця проживання, зазначена у заяві про державну реєстрацію ОСОБА_3 , є недостовірною. За вказаною адресою ОСОБА_3 фактично не проживав, жодної підприємницької діяльності там не здійснював і не планував здійснювати

Також, ОСОБА_3 , зазначив наступні види економічної діяльності: 68.20, 46.90, 47.19, 47.91, 47.99, 49.41, 49.42, 52.10, 52.24, 52.29, 55.10, 62.02,

62.09, 63.11, 68.10, 68.32, 70.22. Фактичного наміру здійснювати діяльність за цими видами економічної діяльності останній не мав.

Номер телефону, зазначений ОСОБА_3 у заяві про державну реєстрацію, є недійсним. Зв`язатися із останнім за цим номером телефону неможливо.

У «Заяві щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця (з 01 травня 2023 року) від 07 березня 2024 року ОСОБА_3 , поставив свій підпис та дату підписання 07 березня 2024 року.

Після заповнення та підписання заяви про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 , одразу подав її до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації.

У подальшому, 07 березня 2024 року Державним реєстратором відділу реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації, проведено державне реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (PHOKПП НОМЕР_2 ), про що внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 7053.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

30 квітня 2025 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, в обсязі згідно обвинувального акту від 30 квітня 2025 року, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 205-1 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.)Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, а також призначити узгоджену сторонами міру покарання.

ОСОБА_3 судом роз`яснено вимоги ст. 473 КПК України, останній визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, підсумовуючи питання щодо призначення покарання, суд, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також те, що ОСОБА_3 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання обвинуваченим винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 30 квітня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні зач. 1 ст. 205-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1/ періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2/ повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий