КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2628/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 757/7849/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10 квітня 2024 року повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та скасувати повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000286 від 10 квітня 2024 року внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо скасування повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_8 є громадянином російської федерації, а це апріорі унеможливлює повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, оскільки, відповідно до диспозиції зазначеної статті, громадяни держави-агресора виключаються із кола суб`єктів цього злочину.

На думку автора апеляції, слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено з порушенням встановленого процесуального порядку, а саме повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, було складено 03 грудня 2024 року та, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111 і ст. 135 КПК України, 05 грудня 2024 року опубліковано на сайті Офісу Генерального прокурора і в газеті «Урядовий кур`єр» № 246. При цьому захисник зазначає, що в процесуальних документах, які містяться в матеріалах кримінального провадження, відсутні будь-які відомості про обґрунтовану неможливість вручити ОСОБА_8 повідомлення способами, передбаченими ч. ч. 1, 2, 4 - 7 ст. 135 КПК, зокрема, засобами електронного зв`язку (електронною поштою).

Таким чином, апелянт вказує на відсутність підстав у органу досудового розслідування застосовувати ч. 8 ст. 135 КПК України і публікувати повідомлення у засобі масової інформації та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, захисник відмічає, що з метою перевірки відомостей, викладених в оскаржуваній ухвалі, нею було здійснено огляд веб-сайту газети «Урядовий кур`єр» і на сторінці «№ 246 (7906). 5 грудня 2024» не виявлено повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Далі апелянт звертає увагу, що на сайті Офісу Генерального прокурора веб-сторінка з повідомленням про підозру ОСОБА_8 доступна для перегляду виключно з території України, а при спробі перейти на веб-сайт Офісу Генерального прокурора, перебуваючи за кордоном, надходить повідомлення про заборону доступу (із уточненням що «власник сайту встановив відповідні обмеження доступу»). При цьому захисник наголошує, що той факт, що орган досудового розслідування стверджує про перебування ОСОБА_8 за межами України свідчить про те, що останній в принципі був позбавлений можливості бути повідомленим про підозру, а органом досудового розслідування, в свою чергу, не використано інші способи повідомлення про підозру, тобто, на її думку, це свідчить про порушення порядку повідомлення про підозру.

Також автор апеляції зауважує, що повідомлення про підозру було складено слідчим 03 грудня 2024 року, але опубліковано, тобто вручено, не в день його складення, як того вимагає ст. 278 КПК України, а лише 05 грудня 2024 року в засобі масової інформації та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за підозрою в тому числі ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 365-3 КК України.

03 грудня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

14 лютого 2025 року (скарга датована 13 лютого 2025 року) захисник ОСОБА_7 звернулася в інтересах ОСОБА_8 до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просить скасувати у кримінальному провадженні № 0000286 від 10 квітня 2024 року повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні зазначеної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_10 , дослідив матеріали, які додані до скарги, та прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10 квітня 2024 року повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, оскільки це повідомлення про підозру було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а його зміст відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, відповідає зазначеним вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України і було вручене у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

Що ж стосується безпосередньо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, то колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний визначити, чи не було допущено органом досудового розслідування при складанні, погодженні та врученні особі повідомлення про підозру вимог ст. ст. 276 - 278 КПК України. Таких порушень ні слідчим суддею, ні колегією суддів не виявлено.

В свою чергу, як встановила колегія суддів, захисник ОСОБА_7 до матеріалів за її скаргою на повідомлення про підозру не надала жодного доказу, який би міг хоча б якимось чином викликати сумніви у обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, з огляду на зміст повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, публікації повідомлення ОСОБА_8 про підозру на сайті Офісу Генерального прокурора і в газеті «Урядовий кур`єр» № 246, з пам`яткою про права і обов`язки, передбачені Конституцією України, ст. 42 КПК України та іншими законодавчими актами, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у відповідності до вимог закону, а тому доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими. До того ж, слідчий суддя при розгляді скарги захисника повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, що стосуються вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також про обґрунтованість такої підозри.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 276 - 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10 квітня 2024 року повідомлення від 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ __________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4