Справа № 159/4090/24
Провадження № 1-кп/157/77/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000156 від 09.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом, всупереч п. 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, тобто без проходження медичного огляду в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовки або перепідготовки відповідно до встановлених планів і програм та без складання теоретичного й практичного іспитів в сервісному центрі МВС, тобто не маючи права на керування транспортним засобом, 08 травня 2024 року близько 22 год 05 хв, керуючи транспортним засобом марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ковельська 2А, в смт Турійськ Ковельського району Волинської області, будучи зупиненим працівниками СРПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху, а саме за те, що рухався у вищевказаному транспортному засобі із непрацюючою лівою фарою, маючи при собі завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган видачі ТСЦ 6341, достовірно знаючи, що це посвідчення водія підроблене, пред`явив його на вимогу поліцейських, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, щиро кається у вчиненні вказаного правопорушення і просить суд його суворо не карати. При цьому не вважає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та просить суд його виправдати у цій частині. Пояснив, що десь за два роки до події він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на один рік позбавлений права керування транспортними засобами. Строк позбавлення права керування завершився саме у 2023 році, тому він шукав інформацію про порядок поновлення права керування, намагався стати в електронну чергу в Сервісному центрі. Для цього він здійснював відповідну реєстрацію на сайті, де вводив зокрема свій номер телефону. Коли йому зателефонували з пропозицією відновити права керування, то він був переконаний, що з ним зв`язались саме з Сервісного центру, оскільки вони володіють інформацією про позбавлення прав. ОСОБА_4 вважав, що здійснює процедуру офіційного відновлення права керування надаючи відповідну інформацію та сплачуючи кошти. Підозрювати, що посвідчення водія підроблене він почав тільки після його безпосереднього отримання посвідчення водія. Свою необізнаність порядком поновлення посвідчення водія ОСОБА_4 пояснює життєвими обставинами, що трапились із ним протягом останніх років, зокрема постановленим важким діагнозом та подальшим емоційним пригніченням внаслідок цього.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, його вина підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.06.2024 (а.с. 87), 09 травня 2024 року до реєстру були внесені відомості за № 0000156 про те, що 08 травня 2024 року близько 22 год 24 хв працівниками поліції на вул. Ковельська у смт Турійськ було зупинено транспортний засіб марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , під час перевірки наданих водієм документів виявлено ознаки підробки посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке він попередньо придбав у невстановленої особи. Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім цього, також були внесені відомості про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 травня 2024 року близько 24 год 05 хв, рухаючись за кермом транспортного засобу марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Ковельська, 2А, у смт Турійськ Ковельського району Волинської області, будучи зупинений працівниками СРПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху, а саме за те що рухався у вищевказаному транспортному засобі із непрацюючою лівою фарою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортним засобом», маючи при собі завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган видачі ТСЦ 6341, достовірно знаючи, що згадане посвідчення водія підроблене, пред`явив його на вимогу поліцейських, тим самим використав завідомо підроблений документ. Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про перекваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення від 11.06.2024 (а.с. 94) перекваліфіковано кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 358 КК України на ч. 3 ст. 358 КК України.

Постановою прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 20.06.2024 (а.с. 95-96) матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000156 від 09.05.2024 за ч. 3 ст. 358 КК України та за № 0000211 від 20.06.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України, об`єднано в одне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно єдиний реєстраційний номер 0000156.

Згідно з повідомленням про підозру від 20.06.2024 (а.с. 99-102) слідчий слідчого відділу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про підозру в підробці офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини використання ОСОБА_4 завідомо підробленого документа зафіксовані протоколом огляду місця події від 08.05.2024 (а.с. 103-104) та фототаблицею до протоколу (а.с. 105-106). Встановлено, що 08 травня 2024 року орієнтовно о 22 год 05 хв на стоянці біля магазину «Найсмачніші стовпинські ковбаси», що на вул. Ковельська, 2а, сел. Турійськ Ковельського району Волинської області, виявлено автомобіль марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, на капоті якого виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 08 грудня 2023 року ТСЦ6341 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом огляду речей, документів від 14.06.2024 (а.с. 120-121) зафіксовано огляд відеозапису «00000__0014А», який було надано СПД № 1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, та встановлено, що він здійснений на нагрудну бодікамеру, яка була закріплена на форменому одязі інспектора ГРПП СПД № 1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 під час зупинення транспортного засобу марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: смт Турійськ, вул. Ковельська, 2А, 08 травня 2024 року о 22 год 15 хв. Загальна тривалість зазначеного файлу становить 10 хв 56 сек, розпочинається відеозапис коли показники часу на відеозаписі становлять 22:15:49 та закінчується коли показники часу становлять 22:26:44. На показнику часу 22:16:03 поліцейський просить пред`явити водія реєстраційне посвідчення, також запитує звідки він та куди прямує. Подивившись посвідчення, ОСОБА_9 зачитав дані, які там були прописані, а саме « ОСОБА_4 ». На показнику часу 22:17:58 поліцейський розпочинає перевірку посвідчення водія ОСОБА_4 по базі даних. На показнику часу 22:18:39 ОСОБА_9 вияснив, що з посвідченням водія щось не так, запитує водія, чи це не підробка, на що той відповідає «Поновляв посвідчення після того, як попереднє посвідчення було вилучене при оформленні статті 130». Далі ОСОБА_9 повідомляє водію, що його посвідчення не дійсне. На показнику часу 22:20:33 ОСОБА_9 запитує ОСОБА_4 , де той купив посвідчення водія, на що останній відповідає: «В інтернеті». На показнику часу 22:22:48 видно марку автомобіля за кермом якого рухався ОСОБА_4 , а саме «Опель», також можна розгледіти державний номерний знак « НОМЕР_1 ». На показнику часу 22:25:57 ОСОБА_9 запитує в ОСОБА_4 , чи давно той купив посвідчення водія, на що останній відповідає «Зимою».

Як вбачається з протоколу огляду речей від 17.06.2024 (а.с. 124-125) та фототаблиці до нього (а.с. 126), під час проведення огляду посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що воно являє собою пластикову картку з розмірами 85,5 мм на 54 мм. Краї картки плавно заокруглені. На бланку посвідчення водія з обох боків наявні фонові графічні зображення та текстова інформація. Основні кольори фонових графічних зображень: синій, жовтий, рожевий та чорний, текстової інформації, таблиці та піктограм чорний. Основний колір друкованого тексту (персональні дані), яким заповнено графи картки з лицьової та зворотного боку чорний. У верхній лівій частині лицьового бланку на рожевому фоні розміщене зображення коду держави «UA», у верхній правій частині барвниками синього та жовтого кольорів нанесено зображення Державного Прапора України. У лівій частині лицьового боку розміщено кольорове зображення обличчя особи чоловічої статі власника документа. З правої сторони від зображення обличчя розміщені серія і номер посвідчення « НОМЕР_2 ». На зворотному боці посвідчення надруковано таблицю із категоріями транспортних засобів, піктограмами та полями позначеними цифрами, в графі ОСОБА_10 наявні написи: категорія дійсна з 08.12.2023 по 08.12.2053. Праворуч від таблиці наявний перелік відомостей, які вносяться в документ. Під таблицею у нижній частині розміщені серія і номер бланка посвідчення « НОМЕР_2 » та реквізити підприємства виробника, кварталу та року виготовлення «ПК «Україна» Зам. 21-3230.2023р. ІІІ кв.». Посвідчення водія з обох боків покрите захисною плівкою із голографічним зображенням емблеми МВС, тексту «Україна», «MIA UKRAINE».

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/103-24/6232-ДД від 17.05.2024 (а.с. 112-116) бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Висновок експертизи визнаний судом належним та допустимим доказом, учасниками провадження не заперечувався.

Допитані у судовому засіданні як свідки поліцейські ОСОБА_11 та ОСОБА_9 суду підтвердили обставини подій 08.05.2024 щодо зупинення ОСОБА_4 , пред`явлення ним посвідчення водія, яке в базі даних було видано на іншу особу. Водій повідомив працівникам поліції, що «придбав» це посвідчення в інтернеті. На місце була викликана слідчо-оперативна група, що проводила відповідні слідчі дії.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у Кримінальному процесуальному кодексі України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки, діючи умисно, достовірно знаючи про факт підроблення, використав завідомо підроблене посвідчення водія.

Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у грудні 2023 року, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, та яке надає право керування транспортним засобом, оригінал якого у нього вилучено 14 березня 2022 року поліцейськими СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скориставшись мережею Інтернет та послугами ТОВ «Нової пошти» вступив в злочинну змову з особою, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке надасть йому право керування транспортними засобами, за обумовленою ціною, при цьому, він, усвідомлюючи що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, та те, що вказаний документ буде підроблений, передав особі свої паспортні дані, номер ідентифікаційного коду платника податків № НОМЕР_5 та фотокартку, які використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія. У подальшому, в грудні 2023 року, він, діючи за попередньою змовою, перебуваючи у с. Залісся Камінь-Каширського району Волинської області, за допомогою сервісу ТОВ «Нова Пошта», що за адресою с. Залісся, вул. Соборності, 82 Камінь-Каширського району, Волинської області, отримав на своє ім`я підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке надає право керувати транспортними засобами категорії «В», за що перерахував невідомій особі грошові кошти в сумі 8300 гривень.

Відповідно до ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, а також види і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладений на слідчого та прокурора (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи рішення у справі, суд же повинен ретельно перевірити доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи. Так, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 03.02.2021 у справі №761/7897/18.

Матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, не містять ані окремих, ані в сукупності, доказів наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Приймаючи до уваги зазначене вище, дотримуючись стандарту доведення поза розумним сумнівом, оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає виправданню за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідальність за ст. 358 КК України настає в разі підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка, за умови вчинення їх за попередньою змовою групою осіб.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ст. 358 КК України дій.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою - використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків (приховати наявність вищої освіти, щоб за рахунок бюджетних коштів одержати другу вищу освіту). Якщо мета інша (продемонструвати майстерність, поповнити колекцію та ін.), склад злочину відсутній.

Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є кримінальним правопорушення.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншою невстановленою особою.

В той же час домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.05.2020 року у справі № 405/2648/18.

Разом з тим, стороною обвинувачення належними, достатніми та допустимими доказами доведено наявність факту підробки документа (посвідчення водія), пред`явленого ОСОБА_4 поліцейському СРПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, проте не надано жодного доказу на підтвердження участі ОСОБА_4 у виготовленні самого підробленого документа, безпосередньому внесенні ним у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей, чи вчиненні ним дій у складі групи осіб, що сприяли б виготовленню підробленого документа цією групою осіб. Більше того, саме формулювання обвинувачення «вступив в злочинну змову з особою, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке надасть йому право керування транспортними засобами, за обумовленою ціною» вказує на те, що органу досудового розслідування не вдалось зібрати будь-яких реально існуючих доказів на підтвердження усвідомленої умисної участі ОСОБА_4 у виготовленні підробленого документа.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Таким чином, висновки сторони обвинувачення є припущеннями, які не підтверджується матеріалами кримінального провадження та дослідженим судом доказами.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування не доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим його належить виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу винного, зокрема його позитивну характеристику за місцем проживання (а.с. 137), а також те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с. 136), середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства згідно з висновком органу пробації, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією частини 4 статті 358 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України - процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів на суму 3029 грн 12 коп., що підтверджуються розрахунком вартості та калькуляцією проведеної експертизи (а.с. 117), необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Суд скасовує арешт, накладений на посвідчення водія видане 08 грудня 2023 року на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_6 , згідно з ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2024.

Речовими доказами суд вирішує розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме DVD-R диск та відеозапис події, посвідчення водія залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у справі не пред`являвся. Запобіжний захід обвинуваченому під час провадження не обирався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку не доведенням, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3029 гривень (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп.

Скасувати арешт, накладений на посвідчення водія, згідно з ухвалою слідчого судді Ковельського районного суду Волинської області від 17.05.2024 року.

Речові докази: DVD-R диск марки «Verbatim» та відеозапис події 08.05.2024, посвідчення водія видане 08 грудня 2023 року на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_6 , залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_12