печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні - заступника керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадження внесеному до ЄРДР за № 0000129 від 22.05.2025, -

ВСТАНОВИВ :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - заступника керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадження внесеному до ЄРДР за № 0000129 від 22.05.2025, шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління, для подальшої її реалізації за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме: 48940 кг фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512) та 24500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої (код УКТ ЗЕД 1507).

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000129 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської міської прокуратури.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактами зловживання службовим становищем посадовими особами правоохоронних органів, з метою одержання неправомірної вигоди юридичних осіб, які здійснюють експортні операції сільськогосподарської продукції, ланцюг постачання товару від виробника до експортера якої не підтверджується податковою звітністю та документами, що подаються як підстави для митного оформлення зазначеної продукції, що спричинило тяжкі наслідки для Державного бюджету України.

В рамках кримінального провадження № 0000419 від 30.08.2023 за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України встановлено, що в зоні діяльності Черкаської митниці з березня 2025 року по теперішній час ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» () на постійній основі здійснює експорт товару «нехарчові суміші: суміш рослинних олій, для технічного використання» за кодом товару згідно УКТЗЕД.

Аналізом поданих до митного оформлення документів встановлено, що ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» здійснювало експорт товару в адресу підприємства-нерезидента «Trade Innovation PTE» (Сінгапур) через посередника підприємство-нерезидент «HONAZ B.V.» (Нідерланди).

Згідно документів ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» здійснює завантаження продукції у с. Степне Запорізької області. В той же час підтверджено що всі завантаження товару здійснюються на підприємствах в Кіровоградській області. Крім того встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД»: не здійснювали закупівель рослинних олій або сировини, необхідної для виробництва сумішей; не мають виробничих потужностей, складських приміщень та найманого персоналу; фактично не провадять господарську діяльність, що свідчить про фіктивність їх функціонування; підприємство зареєстроване в м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, директор - ОСОБА_5 (постійно проживає у м. Одеса) - офіційних доходів та будь-якої власності не має.

08.05.2025 під час спроби виїзду за територію України, слідчими ТУ ДБР у м. Києві проведено обшук п`яти автомобілів, якими ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» експортувався товар «нехарчові суміші: суміш рослинних олій, для технічного використання» за кодом товару згідно УКТЗЕД, загальною вагою 121,7 тон, вартістю 95,5 тис. євро, всі митні декларації оформлені відділом митного оформлення № 1 митного посту «Черкаси» Черкаської митниці.

В ході обшуків автомобілів від 08.05.2025 за участю спеціалістів Держпросдслужби здійснено відбір зразків експортованого товару, які являють собою рідину невідомого походження.

В подальшому, згідно експертних висновків КНДІСЕ, з п`яти наданих на дослідження зразків рідини, зразки під номерами 2 та 4 являють собою олію соєву (код товару 1507 згідно УКТЗЕД), два під номерами 1 та 5 являють собою олію соняшникову (код товару 1512 згідно УКТЗЕД), один зразок під номером 3 є сумішшю рослинних олій (код товару 1518 згідно УКТЗЕД).

Тобто, товар що експортувався за митними деклараціями №№ UA62, UA37, UA35, UA17, підпадає під дію режиму експортного забезпечення, що передбачає реєстрацію податкової накладної експортером та сплату суми ПДВ від вартості експортованого товару (сума ПДВ буде вираховуватись відповідно до мінімальних цін, встановлених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 квітня 2025 № 1627).

Згідно відомостей з бази даних «Інспектор», службові особи Черкаської митниці, під час оформлення експорту, здійснювали митні формальності у вигляді перевірки коду УКТ ЗЕД товару.

В результаті зловживання службовим становищем службовими особами ВМО № 1 МП «Черкаси» Черкаської митниці у вигляді недотримання вимог нормативно правових актів щодо класифікації товару, останніми здійснено митне оформлення товару за кодом УКТ ЗЕД, який не відповідає фактично експортованому вантажу. Тобто, службові особи Черкаської митниці сприяли ТОВ «Трейдоптсервіс ЛТД» в ухиленні від сплати ПДВ при експорті товару на суму близько 90,5 тис доларів США, що за курсом НБУ на 05.05.2025 становить 3 765 125,8 грн, чим завдано збитків державному бюджету на вказану суму.

Згідно ст. 246 Митного кодексу, «метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів».

Згідно ст. 336 Митного кодексу, «митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів в тому числі шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України».

Згідно ч. 1 ст. 356 Митного кодексу, «взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД».

Згідно ст. 69 Митного кодексу, «товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари».

Тобто, враховуючи перелічені вище норми Митного кодексу, фактори сумнівності експортних операцій та відсутність документів щодо походження товару, службові особи Черкаської митниці не могли здійснити перевірку правильності класифікації товарів згідно поданих до митного оформлення документів. Відповідно до ст. 69 Митного кодексу, службові особи Черкаської митниці в рамках здійснення контролю правильності класифікації товару, зобов`язані буди відібрати зразки експортованого товару та/або техніко-технологічну документацію на нього.

Так, в подальшому 22.05.2025 на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні № 0000419 від 30.08.2023 за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, описані вище матеріали виділено в окреме кримінальне провадження під №0000129 від 22.05.2025 за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Так, в рамках кримінального провадження 29.05.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 накладено арешт на майно зазначених в деклараціях N?N UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» , а саме: 48940 кг фракції нехарчової рослинної олії соняшникової та 48500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої.

Так, згідно декларації № UA35 транспортувалось 24540 кг, фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512), згідно декларації UA62 транспортувалось 24500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої (код УКТ ЗЕД 1507), та згідно декларації UA17 транспортувалось 24400 кг, фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512). Згідно Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.05.2025 № 1736, встановлено мiнiмально допустимi експортнi цiни на окремi види товарiв, що класифiкуються за кодами згiдно з УКТЗЕД на травень мiсяць 2025 року, доларiв США/за 1 кiлограм із визначенням способом доставки FCA становить за кодом 1507 - 0,933 та за кодом 1512 - 0,971.

Тобто фактично в ході здійснення експорту товарі була спроба на вивезення олії за кодами УКТ ЗЕД 1507 та 1512 за митними деклараціями №№UA35 становить 23 828 доларів США, UA17 становить 23 692 доларів США, та за декларацією UA62 становить 22 858 доларів США, що на дату проведення обшуків, а саме 08.05.2025 за офіційним курсом НБУ становить (70378х41,4388=2 916 380 грн.)

Окрім цього, вилучені в даному провадженні речові докази, які мають вигляд великої партії товару можуть бути передані для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом, оскільки дане майно швидко втрачає свою вартість і його зберігання через громіздкість та відсутність належних умов неможливе без зайвих труднощів.

Наразі виникла нагальна потреба передати в управління майно, на яке накладено арешт, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (надалі - АРМА) для здійснення заходів з його продажу з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Загальна вартість вищевказаних товарно-матеріальних цінностей, на які накладено арешт у кримінальному провадженні та визначені речовими доказами значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з чим, зазначене майно може бути передано АРМА, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Слідчий ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності. Доводи, викладені у ньому підтримує в повному обсязі, просив клопотання задовольнити.

Представник володільця майна, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, до судового засідання не з`явився, заяв про відкладення чи розгляд клопотання без участі, письмових заперечень на адресу суду не надходило, що однак не перешкоджає розгляду клопотання по суті заявлених у ньому вимог.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень, через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

Крім того, згідно з приписами ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.100 КПК України).

Відповідно до положень абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-173 цього Кодексу.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» визначено, що управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон), Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частини першої статті 9 Закону на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000129 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 364 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, в рамках кримінального провадження 29.05.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 накладено арешт на майно зазначених в деклараціях N?N UA62, UA37, UA35, UA17, власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» , а саме: 48940 кг фракції нехарчової рослинної олії соняшникової та 48500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої.

Так, згідно декларації № UA35 транспортувалось 24540 кг, фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512), згідно декларації UA62 транспортувалось 24500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої (код УКТ ЗЕД 1507), та згідно декларації UA17 транспортувалось 24400 кг, фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512). Згідно Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.05.2025 № 1736, встановлено мiнiмально допустимi експортнi цiни на окремi види товарiв, що класифiкуються за кодами згiдно з УКТЗЕД на травень мiсяць 2025 року, доларiв США/за 1 кiлограм із визначенням способом доставки FCA становить за кодом 1507 - 0,933 та за кодом 1512 - 0,971.

Тобто фактично в ході здійснення експорту товарі була спроба на вивезення олії за кодами УКТ ЗЕД 1507 та 1512 за митними деклараціями №№UA35 становить 23 828 доларів США, UA17 становить 23 692 доларів США, та за декларацією UA62 становить 22 858 доларів США, що на дату проведення обшуків, а саме 08.05.2025 за офіційним курсом НБУ становить (70378х41,4388=2 916 380 грн.).

Окрім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017р. № 685 «Про Примірний перелік майна, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майна у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, що підлягає реалізації до майна, яке швидко втрачає свою вартість» відноситься майно з огляду на його характеристики та/або властивості, що належить до ринку товарів, для якого характерним є періодична поява нових сучасних моделей або новітніх технологій, більш продуктивних і економічно вигідних рішень порівняно з ринками інших товарів, внаслідок чого таке майно зазнає зносу і втрачає вартість швидше порівняно з майном, що належить до ринку інших товарів (електричне і електронне обладнання, програмне забезпечення, транспортні засоби, комплектувальні вироби до всіх зазначених видів майна тощо).

Слідчий суддя бере до уваги те, що вилучені та арештовані речі неможливо зберігати в приміщеннях ТУ ДБР у м. Києві у зв`язку із їх громісткістю та необхідністю знаходження у відповідних цистернах.

В судовому засіданні встановлено, що вартість відповідного майна дійсно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, при цьому незастосування заходів щодо передачі в управління АГЕНСТВУ та в результаті невжиття заходів щодо його збереження існує реальний ризик настання негативних наслідків, а тому, враховуючи при цьому процесуальну позицію сторони обвинувачення, яка вказує на неможливість самостійно здійснити управління вказаним майном, та зважаючи на об`єктивну необхідність виключити прямий або опосередкований вплив та посягання третіх осіб на арештоване майно, запобігти можливості знищення, відчуження майна, виключення ймовірності користування майном, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та передачу майна, яке є предметом клопотання, АГЕНСТВУ.

Відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. 98, 100, 132, 171, 172, 173, 175, 309 КПК України, ст.1, 19,21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні - заступника керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , про визначення порядку зберігання речових доказів при проведені досудового розслідування у кримінальному провадження внесеному до ЄРДР за № 0000129 від 22.05.2025 - задовольнити.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління, для подальшої для здійснення заходів з управління, реалізації за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», речові докази у кримінальному провадженні № 0000129 від 22.05.2025, а саме: 48940 кг фракції нехарчової рослинної олії соняшникової (код УКТ ЗЕД 1512) та 24500 кг фракції нехарчової рослинної олії соєвої (код УКТ ЗЕД 1507), власником якого є ТОВ «ТРЕЙДОПТСЕРВІС ЛТД» .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1