Справа № 359/6258/25
Провадження № 1-кс/359/1087/2025

УХВАЛА

28 травня 2025 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Бориспіль клопотання ОСОБА_3 про скасування заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів, у кримінальному провадженні № 0000424 від 20.02.2020

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682, накладену ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року по кримінальному провадженню №0000424 внесеного до ЄРДР 20.02.2020.

Заявник вважає, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2021 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року, у кримінальному провадженні №0000424 внесеного до ЄРДР 20.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України було задоволено та скасовано арешт. Однак зазначеною ухвалою слідчого судді заборона скасована не була.

Станом на сьогоднішній день, кримінальне провадження №0000424 внесене до ЄРДР 20.02.2020 року, в рамках якого було накладено арешт, закрите без вручення повідомлення про підозру.

Тому, заявник зазначає, що у справі відсутні обставини, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне користування особою її майном та обумовлювали арешт її майна. В зв`язку з вище викладеним, ухвала слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року, якою був накладений арешт та встановлена заборона на внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень), обмежує конституційні права власника майна ОСОБА_3 та є такою, яка підлягає скасуванню.

На розгляд клопотання заявник не з`явився. Надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також у поданій заяві зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує, оскільки дане кримінальне провадження закрито 02.03.2021.

Дослідивши клопотанням та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 3. ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Зегіез А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000424 від 20.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до інформаційних довідок з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 423344129 від 18.04.2025, власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682 є ОСОБА_3 .

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000424 від 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, закрито 02.03.2021 на підставі ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2021 року, та ухвалою від 15.06.2021 було виправлено описки в ухвалі слідчого судді від 10.06.2021, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року, у кримінальному провадженні №0000424 внесеного до ЄРДР 20.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України було задоволено та скасовано арешт.

Разом із цим зазначеною ухвалою слідчого судді заборона скасована не була, тому з метою не порушення права особи на мирне володіння своїм майном, слідчий суддя враховуючи, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження №0000424 від 20.02.2020 у вигляді заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів ( щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682 відпала потреба, оскільки кримінальне провадження, в межах якого відповідний захід забезпечення було застосовано, закрито.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 100, 170,173-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0682, накладену ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року по кримінальному провадженню №0000424 внесеного до ЄРДР 20.02.2020 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1