У Х В А Л А

/про відмову в задоволенні заяви про відвід дізнавача/

07.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід дізнавача від досудового розслідування кримінального провадження №0000217 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з заявою про відвід дізнавача ОСОБА_5 від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що 25.04.2025 ОСОБА_4 , звернувся до Франківського відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, про те, що 25.04.2025р. близько 20.20 год., невідома особа чоловічої статі, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що по вул. Городоцькій, 131 у м. Львові нанесла йому тілесні ушкодження. Вказує, що дізнавачем ОСОБА_5 допущено бездіяльність, оскільки не використано усі надані КПК України засоби для отримання важливих доказів у справі. Станом на 20.06.2025 їй жодні документи не вручались та не надсилались, не надана можливість ознайомитись із матеріалами досудового розслідування. 20.06.2025 нею подано до Франківського районного суду м. Львова заяву про відвід старшого дізнавача СД ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 і 10 липня 2025 року в судовому засідання під час розгляду заяви про відвід стало відомо, що 25.06.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження та отримано її копію, яку вподальшому вона оскаржила та 30.07.2025 ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Таке повне ігнорування старшим дізнавачем ОСОБА_5 положень КПК, клопотань сторони захисту потерпілого та ухвал слідчого судді викликають великі сумніви в неупередженості дізнавача.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подану заяву та просила її задовольнити, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Старший дізнавач ОСОБА_5 у судове зазсідання не з`явилась подала заяву про здійснення розгляду заяви про відвід за її відсутності.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , оглянувши та перевіривши матеріали заяви та кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність відмови в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до положеньстатті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до п. 18) ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, КПК України встановлює вичерпний перелік підстав, за наявності яких дізнавач підлягає відводу.

Згідно з ч.4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід - у ній не наведені обставини, які б давали достатні підстави слідчому судді для обґрунтованого сумніву в неупередженості дізнавача та його безпосередньої заінтересованості.

Надаючи оцінку доводам заявника, щодо підстав відводу дізнавача ОСОБА_5 , а саме повне ігнорування усіх клопотань адвоката та ухвал слідчого судді, перешкоди в ознайомленні із матеріалами справи, що на думку заявника свідчить про упередженість дізнавача, не є підставою для відводу дізнавача, оскільки дана обставина свідчить про незгоду заявника з процесуальними діями дізнавача, що не є підставою для відводу.

Крім того, згідно п.2 ч.2 ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання уповноважений відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання.

Таким чином, наведені адвокатом доводи не можуть бути розцінені як такі, що дають підстави для відводу дізнавача ОСОБА_5 .

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000217 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 30.07.2025 постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження №0000217 від 26.04.2025 року скасовано.

Інформація щодо виконання вищезазначеної ухвали в матеріалах кримінального провадження, станом на момент розгляду заяви про відвід, відсутня.

Інших доводів, які б свідчили про наявність підстав для відводу дізнавача, передбачених КПК України, зокрема, щодо особистої зацікавленості дізнавача у результатах кримінального провадження і доказів щодо їх підтвердження заява не містить , а тому заява про відвід дізнавача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 370-372, 376 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід дізнавача від досудового розслідування кримінального провадження №0000217 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 7 серпня 2025 року о 16:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1