Справа № 163/43/24 Провадження №11-сс/802/465/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження (ЄРДР № 0000004) за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 27.08.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції слідчим суддею прийнято рішення, що лише наявність обґрунтованої підозри за відсутності ризиків не дає підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 запропонованого слідчою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу в якій він вважає оскаржене судове рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що слідчим суддею безпідставно не застосовано до ОСОБА_7 мінімального обмеження прав у виді нічного домашнього арешту. На думку прокурора, існує реальний ризик можливості впливу ОСОБА_7 на свідків, вчинення ним нових кримінальних правопорушень та здійснення спроб переховування від органів досудового розслідування.

Просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, колегія суддів доходить наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Також, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою (обмеження свободи особи).

Так слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, у відповідності до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що переконливих доказів вважати що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальні правопорушення в яких підозрюється не надано, а тому виключні обставини для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням та вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000004, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_7 18.08.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Однак, слідчим суддею правильно констатовано у своєму рішенні, що наявність лише обґрунтованої підозри за відсутності ризиків не дає підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить сторона обвинувачення.

Поміж тим, колегія суддіввраховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_7 в судові засідання до суду першої інстанції та в апеляційний суд за викликом з`явився, сприяє встановленню обставин кримінального провадження, що додатково дає підстави для висновку, що підозрюваний схильний виконувати процесуальні обов`язки без застосування до нього запобіжних заходів. Фактів недотримання ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки чи намірів будь-яким чином завадити здійсненню досудового розслідування прокурором колегії суддів не надано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали клопотання, погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором і слідчим не було доведено існування достатніх та переконливих підстав про можливість вчинення ОСОБА_7 протиправної поведінки у формі ризиків, які зазначає слідчий у клопотанні, що свідчить про необґрунтованість клопотання.

Так, колегія суддів враховує в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання, працевлаштування, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, що дає підстави вважати що останній буде дотримуватися належної процесуальної поведінки й без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Посилання прокурора на фактичні обставини кримінального провадження, питання доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряються.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді