УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/20549/25, провадження № 1-кс/761/14002/2025),

у с т а н о в и в :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей за заявою ОСОБА_3 про вчинення, зокрема, суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя ОСОБА_4 подав заяву про самовідвід від розгляду вказаної вище скарги.

Вважаючи зазначене підставою, що виключає участь у розгляді скарги, суддя ОСОБА_4 просив відвести його від розгляду вказаної скарги ОСОБА_3 .

Суддя, дослідивши заяву слідчого судді ОСОБА_4 , скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слідчий суддя ОСОБА_4 мотивує заявлений самовідвід тим, що у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення серед осіб, яких він вважає причетними до його вчинення, зазначено також суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у вказаній справі вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Разом з цим, лише сам факт згадування у заяві про вчинення кримінального правопорушення особи, яка обіймає посаду судді у тому ж суді, не може автоматично свідчити про наявність обставин, які б об`єктивно виключали участь слідчого судді у розгляді скарги, за відсутності додаткових обставин, що вказували б на наявність особистої заінтересованості чи упередженості.

З огляду на вищевикладене, обставини, зазначені слідчим суддею в якості підстави для самовідводу, суддя не вбачає такими, які б викликали сумнів у його неупередженості чи свідчили б про його певну особисту заінтересованість у кримінальному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у кримінальному провадженні, тому суддя дійшов висновку про відсутність підстав для самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 .

За таких обставин у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 81 КПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/20549/25, провадження № 1-кс/761/14002/2025) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1