Справа № 671/1048/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську клопотання слідчого СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про продовження застосування строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Майдан-Лабунь Михайлюцької сільської громади Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженним прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування клопотання зазначила, що СВ відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000240 від 04.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_5 призвано для проходження військової служби під час мобілізації.

Відповідно до наказу командира військової частини №4 від 04.01.2024 військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця-оператора військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Cтарший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, старший солдат ОСОБА_5 повинен поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом із цим, старший солдат ОСОБА_5 в порушення вимог вищевказаного законодавства, п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992; п. п. 21, 22 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII; п. п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; п. п. 2.1., 2.3.2., 2.3.3., 8.1., 8.9., глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеноїзброї, пристроїввітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, із змінами від 16.02.2016 зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив незаконне поводження із бойовими припасами за наступних обставин.

Так, у жовтні 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в лісосмузіпоблизум. Лиман Лиманської міської громади Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено,під час несення військової служби, а саме проведення бойових дій, знайшов на землі один корпус ручної гранати «Ф-1» із маркуванням на даній гранаті «НОМЕР_2» із підривачем типу УЗРГМ-2 із маркуванням на зовнішній стороні важеля «НОМЕР_3» та внутрішній стороні - «НОМЕР_4», та діючи в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992; п. п. 21, 22 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII; п. п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; п. п. 2.1., 2.3.2., 2.3.3., 8.1., 8.9., глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеноїзброї, пристроїввітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, із змінами від 16.02.2016 зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що знайдені ним бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, умисно незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав та залишив зберігати при собі корпус гранати «Ф-1» та підривач типу «УЗРГМ-2», таким чином незаконно придбавши їх.

Достовірно знаючи, що придбання та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу є злочином, за вчинення якого настає кримінальна відповідальність, ОСОБА_5 вирішив обернути вказані боєприпаси у своє володіння.

В подальшому, на початку листопада 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , залишивши розташування військової частини у АДРЕСА_3 , у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, маючи при собі знайдені бойові припаси, які він раніше незаконно придбав шляхом привласнення знайденого, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його негативні суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, незаконно перевіз вказані бойові припаси, придбані ним за вищевказаних обставин до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де заховав у гаражному приміщенні та зберігав корпус ручної гранати «Ф-1» та підривач типу «УЗРГМ-2» без передбаченого законом дозволу аж до 04.06.2025, які періодично носив при собі у нагрудній камуфльованій сумці.

04 червня 2025 року, поблизу с. Тарноруда Хмельницького району Хмельницької області, що за координатами 49,41772 ?Пн.ш., 26,22835 ?Сх.д., у ОСОБА_5 , після зупинки працівниками поліції та виявлення бойових припасів, у період часу з 21 год. 02 хв. до 21 год. 20 хв., під час проведення огляду місця події, з особистої нагрудної камуфльованої сумки було вилучено корпус ручної гранати «Ф-1» корпус ручної гранати «Ф-1» із маркуванням на даній гранаті «НОМЕР_2» та підривач типу «УЗРГМ-2» із маркуванням на зовнішній стороні важеля «НОМЕР_3» та внутрішній стороні - «НОМЕР_4», які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належать до категорії «обмежено небезпечний» та «небезпечний» відповідно, які останній зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04 червня 2025 року о 22 год. 28 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 05 червня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

06 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 04.08.2025 року.

09 червня 2025 року у кримінальному провадженні призначено судову вибухотехнічну експертизу предмета зовні схожого на гранату «Ф-1» та предмета зовні схожого на підривач до ручної гранати «Ф-1» типу «УЗРГМ-2», висновок якої на даний час до СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не надходив.

Слідчий зазначає, що термін дії ухвали про обрання ОСОБА_5 домашнього арешту встановлно до 04 серпня 2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки провадження є складним, для остаточного та беззаперечного доведення об`єктивної та кінцевої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: завершити проведення та отримати висновок судової вибухотехнічної експертизи, виконати інші слідчі (розшукові) дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Слідчий посилається на те, що без наявності висновку судової вибухотехнічної експертизи неможливо завершити досудове розслідування.

04 серпня 2025 року постановою керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 05.09.2025 року.

Слідчий просить врахувати наявність обставин та ризиків, зазначених у ст. 177, 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.

Підозрюваний та захисник не заперечують проти продовження щодо нього запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк до 7 років, раніше не судимий, працездатний, а тому є достатні підстави вважати, що ризик, який враховувався при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не зменшився.

Враховуючи викладене, а також те, що завершити досудове слідство до 04.08.2025 року неможливо, строк перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом слід продовжити в межах строку досудового розслідування, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 205, 376 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, на строк до 05 вересня 2025 року включно, із обов`язками: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні; - не відлучатися за межі с. Зайчики Хмельницького району Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали та обраного запобіжного заходу встановлюється на строк до 05 вересня 2025 року включно.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 05 серпня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя: