Справа № 954/10/23
Номер провадження 1-кп/954/6/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новововоронцовського районного суду Херсонської області у порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження №0000063, внесеного до ЄРДР 06.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який не є депутатом будь-якого рівня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин України вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

24.08.1991 Верховною Радою УРСР схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави Україна.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території на незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Положеннями Конституції України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українською народу та обов`язком громадян України.

Ґрунтуючись на Декларації про державний суверенітет України та Конституції України, суверенітеті України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до пунктів «а». «b». «с». «d. «g» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних націй «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року.

У світлі положень IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року. Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол 1) від 08 червня 1977 року, одним із наслідків збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02 березня 2022 року визнається, що російська федерація (далі - рф) вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, і від російської організації вимагається припинити збройну агресію проти України, включаючи де окупацію Криму та Донбасу, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах міжнародно-визнаних кордонів.

Рішенням міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення рф на територію України.

24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції», наслідком чого є повномасштабне збройне вторгнення на територію України, що полягає у здійсненні окупації частини території суверенної держави Україна, в тому числі Херсонської області, за допомогою збройних формувань рф, що складаються з регулярних з`єднань та підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої етап і 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнною стану». Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який продовжено відповідним Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 терміном на 90 діб. Указом Президента України №573 2022 від 12.08.2022. Указом Президента України №.757/2022 від 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України №«58/2023 від 06.02.2023 строком на 90 діб з подальшим затвердженням вказаних вище указів Президента України відповідними Законами України.

Так, 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації та підконтрольні їм учасники незаконних збройних формувань шляхом збройної агресії незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Київській, Сумській, Чернігівській, Миколаївській, Запорізькій, Херсонській, інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили окупацію частини України, в тому числі міста Херсон, Херсонської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII, від 15.04.2014, тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною 1 статті 3 Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл. селиш, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Згідно статті 42 IV-їКонвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою терористом (державою агресором).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з 01.03.2022 до 11.11.2022» Новокаховська міська територіальна громада Каховська міська територіальна громада перебували в тимчасовій окупації.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зс рф і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Після окупації Новокаховської міської територіальної громади та Каховської міської територіальної громади Херсонської області представниками збройних формувань російської федерації встановлено фактичний контроль над суспільним життям на цій території України та узурповані всі владні повноваження шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, впровадження тотального контролю та жорсткою управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного та психологічного впливу окремих категорій та верств населення, в тому числі незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, представники контрольованих російською федерацією самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних та комунальних підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій частині Новокаховської міської територіальної громади та Каховської міської територіальної громади Херсонської області та мали за мету інтеграцію і подальше незаконне включення захопленої частини суверенної України до складу російської федерації.

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованих міст Нова Каховка та Каховка, невстановлені особи з числа підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією окупаційної адміністрації - так званої «військово-цивільної адміністрації Херсонської області» впроваджували на підконтрольній території можливість надання телекомунікаційних послуг для так званих, незаконно створених органів окупаційної влади та військових об`єктів

Так, представники, так званої, окупаційної влади міст Нова Каховка та Каховка почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, які б співпрацювали з ними та працювали в сфері телекомунікаційних послуг, а саме проводили Інтернет до будівель та приміщень в яких знаходились незаконно створені органи окупаційної влади та військові об`єкти на території Каховського району.

Вказані телекомунікаційні послуги використовувалися в інтересах ведення росією війни проти України, з метою блокування обороноздатності України, роботи внутрішніх та зовнішніх засобів масової інформації та можливості мати доступ до мережі Інтернет незаконно створеним органами окупаційної влади та військовим об`єктам на території Каховського району.

Громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав на території міста Каховка, Херсонської області, достеменно поінформований, що у 2014 році розпочалася збройна агресія російської федерації проти України, а також про те, що вона переросла у широкомасштабне вторгнення військ російської федерації на територію суверенної держави до громадянства якої він належить.

Також, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючою кордону є цілісною і недоторканною, об`єктивно розуміючи зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022 захопили міста Нова Каховка та Каховка Херсонської області, в березні-травні 2022 року (більш точну дату не встановлено), умисно, з метою завдання шкоди Україні, бажаючи реалізувати та підтримати рішення та дії країни-агресора та її окупаційної адміністрації щодо встановлення контролю на території тимчасово окупованих міст Нова Каховка та Каховка, становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, шляхом налаштування та підключення на території Каховського району вільного доступу до мережі Інтернет незаконно створеним органам окупаційної влади та військовим об`єктам в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, прийняв пропозицію невстановлених представників окупаційної адміністрації держави-агресора рф та добровільно почав діяльність щодо підключення до мережі Інтернет будівель та приміщень в яких знаходились незаконно створені органи окупаційної влади та військові об`єкти на території Каховського району, зайняв посаду, так званого, керівника, від окупаційної влади, телерадіокомпанії «Рубінтелеком», яка знаходиться за адресою: м. Нова Каховка Херсонської області.

Так, не пізніше 19.05.2022, продовжуючи свої незаконні дії, направлені на забезпечення діяльності незаконно створених російських формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора на території окупованих міст Нова Каховка та Каховка (більш точного місця не встановлено), ОСОБА_9 здійснював керування співробітниками ТРК «Рубінтелеком» з приводу їх виїздів на об`єкти, які знаходилися на території Каховського району, для підключення обладнання до мережі Інтернет.

Також ОСОБА_9 здійснював, за вказівками окупаційної влади, налаштування комп`ютерної техніки та іншого обладнання з метою забезпечення доступу до мережі Інтернет працівниками та військовими незаконно створених органів окупаційної влади і військових об`єктів. Чим організовував підключення до мережі Інтернет будівель та приміщень в яких знаходились незаконно створені органи окупаційної влади та військові об`єкти, в тому числі здійснював підбір кадрів (системних адміністраторів) для наступного обслуговування та підключення комп`ютерної техніки до мережі Інтернет у вищевказаних об`єктах.

Застосовані судом правові процедури.

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 , дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, надійшов до Нововоронцовського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року було призначено підготовче судове засідання.

Суд від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, провів судові засідання: 15.04.2025, 09.06.2025, 04.07.2025.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього шляхом: публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», сайті Офісу Генерального прокурора та через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Обвинувачений мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_9 до призначених судових засідань здійснювались шляхом публікації судових викликів у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Нововоронцовського районного суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_9 на підконтрольній території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_9 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, суд у повному обсязі забезпечив участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 04.07.2025 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_9 було задоволено.

За час судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що у нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», суд виконав та дотримав у повному обсязі.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_5 за результатами розгляду кримінального провадження у ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити відповідне покарання в межах вказаної санкції статті, застосувавши додаткове покарання: у виді позбавлення праваобіймати посади в органах державної влади, державного управління і місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо висунутої позиції сторони обвинувачення, зазначила, що в обвинувальному акті відсутні найменування об`єктів, організовані окупаційною владою, в яких підзахисний налаштовував інтернет-зв`язок, містяться лише загальні фрази щодо налаштування останнім інтернет-мереж, у зв`язку з чим захисник просила виправдати підзахисного.

Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2023 року, в даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- з протоколу огляду від 27.10.2022 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де міститься публікація у формі тексту та двох фотовідбитків, датована 27 жовтня 2022 року з наступним змістом:

«Знайомтесь, шановні мешканці Каховського району це зрадник та колаборант, ОСОБА_10 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_2 , приймає активну участь у пособництві окупаційній владі міст Нової Каховки та Каховки, спільно із своєю донькою по сумісництву сидить на зарплаті у орків: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше проживала в АДРЕСА_3 . ОСОБА_12 перевзувся в повітрі та активно почав налагоджувати «в контексті тексту публікації окупаційній владі» підключення до мережі Інтернет в адміністративних будинках виконкомів та поліції, позиціонує себе мисливцем та собачником, що виражається у собачій службі наркоману ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .».

Також публікація містить два фотовідбитки, які долучені до вищевказаної публікації, які додаються до вказаного протоколу, під назвою «Фото1» та «Фото2», де зображені ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2022 вбачається, що ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_9 на другому фото, та зазначив, що останній раз бачив ОСОБА_9 15.09.2022, зв`язок з ним не підтримує;

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2022 вбачається, що ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_9 на третьому фото, та зазначив, що останній раз бачив ОСОБА_9 15.09.2022, зв`язок з ним не підтримує;

- з протоколу огляду від 20.03.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де міститься публікація у формі тексту та двох фотовідбитків, датована 20 березня 2023 року з наступним змістом:

« ОСОБА_18 мешканці Херсонщини, представляємо до ОСОБА_19 уваги ексклюзивні матеріали, які отримали наші інсайдери, а саме копії списків заробітної плати місцевих колаборантів, які прислужують «окупаційній владі» на території Новокаховської громади».

Також публікація містить два фотовідбитки, які долучені до вищевказаної публікації, які додаються до вказаного протоколу, під назвою «Зображення №1» та «Зображення №2», де зображена таблиця зі списком заробітних плат та наявні відомості, що ОСОБА_9 отримує 129820,00 рублів;

- з протоколу огляду від 22.03.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням https://evocation.info/larchenko-alexander/#, де міститься публікація у формі тексту та трьох фотовідбитків з наступним змістом:

«…Предприниматель и предатель в одном лице - ОСОБА_20 , он же Чип, родился в городе Снигиревка, Николаевская область, но в будущем он переехал на постоянное место жительства в Каховку. Учился Александр в снигиревской школе №2.

По окончанию школы в 1983 году ОСОБА_21 призывают на службу в армию. ОСОБА_22 в части правительственной связи КГБ СССР в Афганистане. Демобилизовавшись в 1986 году, он поступает в Одесский национальный политехнический университет. После окончания учебы в вузе, ОСОБА_23 работал на различных предприятиях, но наибольшего успеха достиг на заводе «Чумак», где занимал должность начальника компьютерной безопасности. Однако, работать «на кого-то» ему надоело и вскоре ОСОБА_21 сам становится предпринимателем.

К сожалению, ОСОБА_24 оказался изменником. С началом российского вторжения в Украину 24 февраля 2022 года и входа оккупационных сил рф в Каховку, ОСОБА_23 предал Украину и стал пособником оккупантов. Установлено, что ОСОБА_21 занимается оформлением пропусков для прохода установленных захватчиками блокпостов и публично поддерживает деятельность т.н. «оккупационной администрации».

За «работу» на врага ОСОБА_25 ожидает неотвратимое и жесткое возмездие, которое с каждым днем все ближе и ближе.».

Також публікація містить два фотовідбитки, які долучені до вищевказаної публікації, які додаються до вказаного протоколу, під назвою «Зображення №1», «Зображення №2», «Зображення №3», де зображений ОСОБА_9 ;

- з протоколу огляду від 22.03.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 , сторінка Інтернет-видання «КІНОЛОГІЧНА СПІЛКА УКРАЇНИ», де міститься публікація у формі тексту та одного фотовідбитку, в якій зазначено що ОСОБА_9 є суддеюза робочими якостями собак мисливських порід та присвоєні декілька кваліфікацій судді КСУ.

Також, до публікація містить два фотовідбитки, які долучені до вищевказаної публікації, які додаються до вказаного протоколу, під назвою «Зображення №1», де зображений ОСОБА_9 ;

- з протоколів про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.06.2022, 05.06.2022 вбачається, що ОСОБА_9 приймав телефонні дзвінки щодо підключення мережі Інтернет до установ окупаційної влади та організаційних питань, пов`язаних з його під`єднанням, переналаштуванням.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначив, що знає ОСОБА_9 , бачив його коли свідка викликали до кабінету директора, де директор зазначив, що ОСОБА_9 буде керувати процесом робіт. З кінця березня 2022 року свідок працював в ТОВ «ТРК «РУБІНТЕЛЕКОМ» до кінця вересня 2022 року, основними обов`язками були робота з мережевим оптоволокном, обслуговуванням магістралей, житлових будинків. ОСОБА_9 приїздив для ремонтних робіт в супроводі військових рф, за всіма процесами слідкував та керував ОСОБА_9 . Останній був задіяний на таких об`єктах як відділ ТЦК, на роботах за містом, на об`єкті біля ОСОБА_26 , які використовувалися виключно військовими рф. Роботи виконувались на території м. Нова Каховка та Каховського району. Об`єкти, де виконувались роботи, перебували під охороною рф. ОСОБА_9 з військовими рф на об`єктах спілкувався дружньо, та перебував у їх супроводі.

Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Суд також встановив, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Суд використав всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також суд у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Окупаційна адміністрація російської федерації - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України (у даному випадку на час вчинення так кримінального правопорушення).

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Оцінка суду

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення неналежними та недопустимими.

Щодо позиції сторони захисту відносно невстановлення стороною обвинувачення у обвинувальному акті найменування об`єктів, організованих окупаційною владою, в яких ОСОБА_9 , налаштовував інтернет-зв`язок, оскільки в ньому містяться лише загальні фрази щодо налаштування останнім інтернет-мереж.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , діючи добровільно та умисно, з метою надання допомоги збройним силам та окупаційній адміністрації держави-агресора, у період не пізніше 19.05.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Нова Каховка та Каховського району Херсонської області, здійснював організацію та керівництво підключенням мережі Інтернет до об`єктів, що використовувалися виключно окупаційною владою та військовими формуваннями російської федерації.

Так з показань свідка ОСОБА_16 , досліджених у судовому засіданні, вбачається, що він особисто знайомий з ОСОБА_9 та бачив його у кабінеті директора, який повідомив, що ОСОБА_23 буде керувати процесом виконання робіт. У період з кінця березня 2022 року по вересень 2022 року свідок працював у ТОВ «ТРК «Рубінтелеком», основними обов`язками якого були роботи з оптоволоконними мережами. ОСОБА_9 , перебуваючи у супроводі військовослужбовців рф, контролював і керував роботами з підключення та налаштування інтернету на таких об`єктах:

- відділ ТЦК, що використовувався окупаційною адміністрацією;

- об`єкт біля ІНФОРМАЦІЯ_8 , який використовувався виключно військовими рф;

- інші об`єкти у м. Нова Каховка та Каховському районі, що перебували під охороною збройних сил рф.

Перебування ОСОБА_9 на вказаних об`єктах та виконання ним організаційних функцій підтверджується також протоколами негласних слідчих (розшукових) дій від 28.06.2022 та 05.06.2022, згідно з якими він приймав телефонні дзвінки щодо підключення мережі Інтернет до установ окупаційної влади та вирішував питання з переналаштування мережі.

Відповідно до протоколу огляду від 27.10.2022, на відкритому ресурсі мережі Інтернет (телеграм-канал «Зрадники НК, Каховка, Берислав») розміщено публікацію з фотознімками ОСОБА_9 та текстом, де зазначено, що він активно налагоджує підключення Інтернету в адміністративних будинках виконкомів та поліції окупаційної влади. Його особу на фотознімках впізнали свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у протоколах пред`явлення для впізнання від 11.12.2022.

Протокол огляду від 20.03.2023 зафіксував публікацію у телеграм-каналі «Верхньорогачицькі зрадники», де наведено копії списків заробітної плати місцевих колаборантів, серед яких зазначено ОСОБА_9 із сумою 129820 рублів.

Протокол огляду від 22.03.2023 підтверджує розміщення у мережі Інтернет матеріалів, де описано діяльність ОСОБА_9 як особи, що видавала перепустки для блокпостів окупаційної влади та публічно підтримувала її діяльність.

Дані докази узгоджуються між собою та підтверджують, що ОСОБА_9 мав стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації та військовими рф, виконував дії, спрямовані на забезпечення функціонування органів та структур окупаційної влади на тимчасово окупованій території України, а саме організовував та керував роботами з підключення та налаштування мережі Інтернет на стратегічно важливих об`єктах.

Загальний висновок:

1. Щодо встановлення конкретних об`єктів діяльності ОСОБА_9 .

Хоча захист стверджує, що не встановлено, де саме під його керівництвом налагоджувався інтернет, з матеріалів провадження випливає, що об`єкти чітко ідентифіковані у показаннях свідка ОСОБА_16 .

Свідок прямо вказав, що під керівництвом ОСОБА_23 проводились роботи:

- у відділі ТЦК (територіальний центр комплектування, фактично використаний окупаційною владою);

- на об`єкті біля ОСОБА_26 , що використовувався виключно військовими рф;

- на інших об`єктах у м. Нова Каховка та Каховському районі, які перебували під охороною російських військових.

Таким чином, місця виконання робіт визначені, а їхній характер: адміністративні та стратегічні об`єкти окупаційної влади.

2. Щодо підтвердження участі в пособництві.

Протоколи негласних слідчих дій фіксують телефонні дзвінки ОСОБА_23 з питань підключення інтернету до установ окупаційної влади та налаштування мережі.

Показання свідка підтверджують, що ОСОБА_23 керував роботами та перебував на об`єктах у супроводі російських військових, що вказує на його пряму взаємодію з окупаційними структурами.

Публікації у відкритих джерелах «інтернет ресурси», хоч і не є самостійним доказом вини, підтверджують ідентифікацію особи та суспільне сприйняття його дій.

3. Щодо спростування доводів захисту

- свідчення очевидця ( ОСОБА_16 ) із деталізацією об`єктів і ролі ОСОБА_23 ;

- матеріали НСРД, які фіксують його організаційні дії;

- характер об`єктів (ТЦК, об`єкти біля ГЕС, об`єкти під охороною рф) які без сумніву використовуються окупаційною владою.

4. Висновок суду за результатами розгляду кримінального провадження.

- ОСОБА_9 добровільно та умисно надавав допомогу окупаційним органам влади та військовим рф у забезпеченні роботи стратегічних та адміністративних об`єктів шляхом організації та керівництва підключенням мережі Інтернет.

- Його дії мали системний характер (неодноразові виїзди, координація робіт, спілкування з військовими рф).

- Об`єкти, де він працював, були безпосередньо пов`язані з функціонуванням окупаційної адміністрації та військових формувань рф.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_9 своїми умисними діями надавав допомогу державі-агресору та її окупаційній адміністрації, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-2 КК України. Доводи захисту про відсутність встановлення конкретних об`єктів суд оцінює як безпідставні, оскільки місця виконання робіт, їх характер та належність до окупаційних структур підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Призначаючи покарання ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд врахував:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинене кримінальне правопорушення, яка за ст.12 КК України яке відноситься до особливо тяжких злочинів;

- умисне вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення;

- суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що злочин характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки вчинений проти основ національної безпеки України;

- відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 ;

- наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підстави для застосування положень ст. 69, 75 КК України відсутні, оскільки відсутні обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень з огляду на вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України.

З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_9 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, яке за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_9 буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися певною діяльністю, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління і місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, та враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. У даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні пособництва державі-агресору, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 1 статті 111-2 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Суд дійшов висновку, що таке додаткове покарання ОСОБА_9 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки забезпечить у сукупності з іншими складовими покарання найбільший виховний ефект покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Щодо запобіжного заходу, суд враховував, що ухвалою слідчого судді від 11.05.2023 ОСОБА_9 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, отже вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 323,369-376,615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління і місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний стосовно ОСОБА_9 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання та взяття під варту.

Строк додаткового покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення праваобіймати посади в органах державної влади, державного управління і місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.05.2023 на майно: земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0365, загальною площею 0,0982 га, за адресою: АДРЕСА_4 ; транспортний засіб Сhevrolet Traverse, 2018 року випуску, коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; транспортний засіб Volkswagen Passat, 1991 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_9 - залишити до виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1