справа № 588/730/25
провадження № 1-кп/588/99/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 05.04.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Тростянець Сумської області, громадянин України, освіта неповна середня, неодружений, не працює, без місця реєстрації, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в порядку статті 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 129 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 05.04.2025, близько 16 години 20 хвилин перебував на території міського полігону твердих побутових відходів ДП «Екосервіс» КП «Тростянецькомунсервіс» Тростянецької міської ради, що в кінці вулиці 93 Бригади (колишня вулиця Луніна) в м. Тростянець Охтирського району Сумської області, де збирав металобрухт та вживав алкогольні напої. В цей час присутній в тому ж місці раніше знайомий ОСОБА_3 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловив пораду щодо того, щоб він йшов додому через стан після вживання алкогольних напоїв. Після цього у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на вчинення погрози вбивством ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_8 , перебуваючи 05.04.2025, близько 16 години 20 хвилин на території вищевказаного міського полігону твердих побутових відходів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки й бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою виклику почуття тривоги та стурбованості у потерпілого, не маючи на меті позбавлення останнього життя, ОСОБА_3 почав висловлювати в адресу ОСОБА_8 погрози вбивством та фізичною розправою, а саме погрожував зарізати його ножем. При цьому, ОСОБА_3 усвідомлював, що своїми діями викликає у ОСОБА_8 реальні побоювання за своє життя та бажав цього. На підтвердження своїх погроз, з метою змусити потерпілого повірити у серйозність своїх намірів та реальність здійснення висловлених ним погроз вбивством, ОСОБА_3 демонстрував ОСОБА_8 належний йому розкладний ніж, який тривалий час носив при собі для побутових потреб. Тримаючи розкладений ніж у правій руці, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого, штовхнув його лівою рукою у праве плече, а потім, підійшовши до нього з лівого боку, наблизив ножа до його грудної клітини, спрямувавши лезом в напрямі серця, продовжуючи при цьому висловлювати погрози зарізати його, чим викликав у ОСОБА_8 реальні підстави побоюватися висловлених ОСОБА_3 погроз вбивством.

ОСОБА_3 припинив свої дії щодо погроз вбивством ОСОБА_8 після того, як присутня неподалік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 маючи намір припинити протиправні дії, схопила ОСОБА_3 за одяг ззаду та відтягла від потерпілого.

Не зупинившись на вчиненому 05.04.2025 близько 16 години 30 хвилин перебуваючи на території міського полігону твердих побутових відходів ДП «Екосервіс» КП «Тростянецькомунсервіс» ТМР, що в кінці вулиці 93 Бригади (колишня вулиця Луніна) в м. Тростянець Охтирського району Сумської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зрозумівши, хто саме його схопив і відтягнув від ОСОБА_8 , побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стояла неподалік, після чого у нього раптово виник умисел заподіяти тяжких тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці належний йому розкладний ніж, який тривалий час носив при собі для побутових потреб, наблизився до ОСОБА_7 та умисно завдав їй одного удару ножем в область живота.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесне ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №200 від 24.04.2025, у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням великого чепця та висхідної ободової кишки, що за ознакою небезпеки для життя кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження (відповідно до пунктів 2.1.1.а), 2.1.2, 2.1.3. к) правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

ОСОБА_3 , завдаючи удару ножем ОСОБА_7 в область живота, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, направленого на порушення функцій та анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння і бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

За установлених обставин діяння ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за частиною 1 статті 129 КК України, тобто як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози;

- за частиною 1 статті 121 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 129 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що у вчиненому розкаюється.

Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінальних правопорушень не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.

Прокурор уточнив у обвинуваченого час та місце події, підтвердив добровільну та активну участь обвинуваченого у слідчих діях. Звернув увагу, що поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, коли він залишив місце події, не намагався надати допомогу, а також під час судового розгляду - не визнання завданої шкоди, байдуже ставлення до події не свідчить про щире каяття та жаль про вчинене.

Крім того, просив визначити долю вилучених речових доказів.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 129 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних судом доведеними підтверджується показами допитаного у судовому засіданні свідка, а також письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що обвинувачений був п`яний, сидів на ящику і довбав ножем консерву. Могилка зробив йому зауваження: іди додому, тобі досить. Після чого ОСОБА_10 кинувся на ОСОБА_11 з ножем, повис на ньому і хотів вдарити ножем, але ОСОБА_12 відтягнула його. Після цього він одразу пішов на мене з ножем. Сказав: думаєш я тебе не вдарю? після чого вдарив ножем в живіт.

Обвинувачений погрожував зарізати ОСОБА_13 не вперше, робив це протягом останніх 3-4 місяців, особливо коли був п`яний.

Потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що обвинувачений погрожував зарізати його. Кілька разів не міг встати, потім став підходити з ножем. Потерпілий злякався, зрозумів, що ОСОБА_14 не жартує. Після того, як ОСОБА_15 відтягнула ОСОБА_14 той пішов на ОСОБА_16 . Момент удару свідок не бачив, але побачив як ОСОБА_16 схопилась за живіт. ОСОБА_10 витягнув ніж, витер і пішов додому. Допомогу не надавав. Раніше не раз погрожував потерпілому та іншим людям.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що санітарне поле це місце куди звозять відходи на виїзді з м.Тростянця за кладовищем у бік с.Криничного. Обвинувачений і потерпілі там збирають пляшки та метал. 05.04.2025 вона в той день працювала на санполі, підміняла працівника, яка там працює. Її задача була записувати кількість машин, які туди заїжджають. Згодом зателефонувала ОСОБА_17 та запитала чи можна прийти до неї. В той день ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, але ні з ким не конфліктував. Разом вживали алкогольні напої, здавали металолом. ОСОБА_18 складав шкарабанки. ОСОБА_19 уже був п`яний, у нього виник конфлікт з ОСОБА_20 . ОСОБА_10 сидів на табуретці, був дуже п`яний, після кількох спроб піднятись він встав, зігнутим підбіг з ножем до ОСОБА_11 , казав що, думаєш я тебе не приріжу. Свідок відтягнула ОСОБА_14 від ОСОБА_20 та почала заспокоювати. ОСОБА_14 відійшов та підійшов до ОСОБА_21 , поклав ліву руку їй на плече, свідок вважала, що він просто обійняв її, але потім правою рукою вдарив її ножем у живіт. Після цього витер ніж, поклав у кишеню куртки. На питання, що ж ти наробив, сказав: а ти докажи, що це я, мене тут не було, відпочивав вдома і пішов додому. Оксана побігла, ОСОБА_12 почала зупиняти їй кров. Зателефонували в лікарню та попросила працівника санполя відвезти в лікарню Оксану. Раніше ОСОБА_14 і ОСОБА_22 ніколи не конфліктували, він завжди обіймав ОСОБА_16 , у них були дружні стосунки.

Указані показання свідка ОСОБА_9 узгоджуються з обставинами, які були установлені в ході проведення слідчого експерименту за її участі, в ході якого свідок продемонструвала механізм дій ОСОБА_3 , який піднявся з табуретки, підійшов до ОСОБА_8 з ножем у правій руці, штовхнув його лівою рукою у плече. ОСОБА_9 продемонструвала, як схопила ОСОБА_3 ззаду за одяг та відтягла від ОСОБА_23 . Потім ОСОБА_9 продемонструвала механізм того, як ОСОБА_24 підійшов до ОСОБА_21 з ножем у правій руці, лівою рукою схопив її за капюшон куртки, продемонструвала механізм удару ножем у правій руці потерпілій у область живота з правої сторони (а.с. 139-142).

З постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.04.2025 року під час проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , установлено, що в ході цієї слідчої дії слідчий вилучив зокрема, розкладний ніж сірого кольору металевий, загальною довжиною близько 16 см в розкладеному стані (а.с.97, 98).

З протоколу огляду речей від 06.04.2025 установлено, що ОСОБА_7 добровільно видала працівникам поліції належні їй речі: футболку зеленого кольору та кофту з довгим рукавом чорного кольору. В ході огляду установлено, що в центральній частині передньої сторони футболки мається проріз зовні схожий на проріз від леза ножа навколо якого маються плями з речовиною бурого кольору ззовні схожі на кров, довжиною близько 2 см; кофта з довгим рукавом чорного кольору з високим коміром на передній частині кофти ближче до лівого краю та нижнього краю мається проріз від леза ножа довжиною близько 2 см (а.с.115-120).

Відповідно до висновків судово-медичного експерта ОСОБА_25 № 200, 201, 203, 204 у ОСОБА_7 згідно з наданою медичною документацією, є тілесне ушкодження: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням великого чепця та висхідної ободової кишки. Дані тілесні ушкодження утворилися у наслідок дії предмета, що має колючо-ріжучі властивості (ніж). Вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження не встановлено. Дані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 129-152).

Згідно протоколу слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 07.04.2025 ОСОБА_3 продемонстрував як завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що підтверджено висновком експерта №202 (додаткова). Відповідно до результатів додаткової судово-медичної експертизи тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 утворилися при механізмі, зазначеному ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту, а саме: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням великого чепця та висхідної ободової кишки могли утворитись внаслідок одного удару ножем в область передньої черевної стінки справа (відповідно до механізму показаного на манекені). Локалізація нанесених тілесних ушкоджень, яка продемонстрована на статистові, не відповідає локалізації поранення у потерпілої, так як ОСОБА_3 показує нанесення удару ножем в область передньої черевної стінки зліва (а.с. 155-161).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений є особою віком 62 роки, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

У ході судового розгляду, як обставину, передбачену статтею 66 КК України, яка пом`якшує покарання було підтверджено активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри основного покарання, керуючись правом судового розсуду, підстави та межі якого визначені КК України, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких належить до тяжких злочинів.

Характер вчиненого обвинуваченим діяння, свідчить про те, що ОСОБА_3 здатен використовувати неадекватні стратегії поведінки у конфліктних ситуаціях, які несуть загрозу для оточуючих. ОСОБА_3 після нанесення тілесних ушкоджень залишив потерпілу, не цікавився її станом, не оцінив критично своє діяння, не намагався надати допомогу чи відшкодувати завдану шкоду.

Викладені обставини свідчать про небезпеку обвинуваченого для суспільства та неналежну посткримінальну його поведінку.

Належна кримінальна-правова охорона життя людини - є важливим завданням держави, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального закону. Особи, які вчинили злочин проти життя та здоров`я особи повинні нести справедливе покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 121 КК України на строк, визначений санкцією у виді 6 років позбавлення волі. За частиною 1 статті 129 КК України слід призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

Остаточне покарання за цим вироком обвинуваченому необхідно призначити на підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим у виді 6 років позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 30000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, яка виразилася у фізичних та моральних стражданнях, пов`язаних з перенесеним тривалим болем, втратою через біль нормального сну, втратою рухливості для забезпечення елементарних побутових та гігієнічних потреб, з втратою здоров`я і працездатності, порушенням нормального перебігу життя, у стражданнях, пов`язаних з перенесеним стресом, нервовим переживанням, страхом (а.с. 39-42).

Потерпіла ОСОБА_7 під час судового розгляду позов підтримала, додала, що завдана шкода здоров`ю завадила їй розпочати службу у Збройних Силах України, хоча до цього вона почала процедуру мобілізації та отримала відношення до військової частини. Просила вимоги цивільного позову задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 відзив на цивільний позов не подав, вказав, що визнає цивільний позов повністю, але не має коштів для відшкодування шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов не подав.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи у сукупності доводи викладені у цивільному позові про перенесений потерпілою фізичний біль та душевні переживання суд виходить з того, що між протиправним діянням обвинуваченого та завданою потерпілій моральною шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок. Тривалий час лікування, наслідки удару очевидно супроводжувались фізичним болем, обумовили необхідність лікування, що привезло до змін у звичайному циклі життя, призвели до погіршення здоров`я навіть після завершення лікування, безумовно протиправна поведінка породила душевні переживання, лікування та реабілітація змусили змінити життєві плани. Керуючись принципом розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 30000 грн у рахунок компенсації моральної шкоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_26 від 07.04.2025 на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі частини 4 статті 174 КПК України слід скасувати.

ОСОБА_3 був затриманий 05.04.2025 о 21 годині 40 хвилин. Обвинуваченому 07.04.2025 був обраний запобіжний у виді тримання під вартою, який продовжувався та який необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 121 КК України, частиною 1 статті 129 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 121 КК України - у виді 6 років позбавлення волі;

- за частиною 1 статті 129 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за цим вироком у виді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 05.04.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області від 19.06.2021 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_26 від 07.04.2025 на речові докази у цьому кримінальному провадженні у справі № 588/553/25 (провадження №1-кс/588/106/25).

Речові докази, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області:

- куртку сірого кольору у вигляді камуфляжу з написом «The porgerss nveer qiut»; штани чорного кольору з білими лампасами; кросівки чорного кольору з написом «каламбіа» повернути ОСОБА_3 ;

- футболку зеленого кольору; кофту чорного кольору повернути ОСОБА_7 ;

- розкладний ніж сірого кольору металевий, загальної довжиною близько 16 см. в розкладеному стані знищити;

- відібрані 05.04.2025 та 06.04.2025 для експертного дослідження у ОСОБА_3 біологічні зразки: зразок крові ОСОБА_3 на відрізку марлі; контрольний зразок відрізку марлі; зразок слини ОСОБА_3 на відрізку марлі; контрольний зразок відрізку марлі знищити;

- відібрані 06.04.2025 для експертного дослідження у ОСОБА_7 біологічні зразки: зразок крові ОСОБА_7 на фрагменті марлевого тампону; контрольний зразок фрагменту марлевого тампону; зразок слини ОСОБА_7 на фрагменті марлевого тампону знищити;

- картку на 27 аркушах стаціонарного хворого №8504-2025 на ОСОБА_7 , яка у період з 05.04.2025 по 14.04.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Тростянецької міської лікарні» Тростянецької міської ради повернути КНП «Тростянецькій міській лікарні» Тростянецької міської ради.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1