Справа № 308/6513/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_5 , прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про відвід старшого слідчого Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_5 , прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Заяву мотивує тим, що у квітні 2025 року Заповідник отримав запит прокурора -начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про витребування у порядку ч.2 ст.93 КПК України стороною обвинувачення інформації про стан здійснення оплати за землю, надання рішень судів в адміністративних справах, платіжних відомостей про оплату юридичних адвокатських послуг у цих адміністративних справах, копій укладених договорів, штатну чисельність юридичного сектору Заповідника, положення про Заповідник та наказів про призначення керівника Заповідника.

Вказує, що такі відомості були надані прокурору на початку травня 2025 року, з відтермінуванням на 10 днів через необхідність підготовки значного обсягу інформації та копій документів про що було офіційно повідомлено прокурора.

Зазначає, що у цьому ж кримінальному провадженні, Заповідником отримано запит від старшого слідчого Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ( з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_7 про негайне надання йому відомостей про джерело оплати Заповідником адвокатських послуг, копій усіх договорів про надання адвокатських послуг, актів виконаних робіт, квитанцій, кошторисів, статуту Заповідника, наказу на призначення на посаду директора Заповідника ОСОБА_4 , укладених з ним контрактів за період 2022-2025 роки.

Враховуючи що кримінальне провадження відкрито за ознаками ч.2 ст.364 КК України, та те, що слідчий та прокурор запитують документи щодо компетенції та повноважень виключно директора Заповідника ОСОБА_4 , у сторони захисну є підстави вважати цих осіб особисто зацікавленими у штучному створенні фактів зловживання службовим становищем, штучному створенню доказів, здійснення тиску на керівництво Заповідника з метою примусити відмовитись від активного адвокатського захисту інтересів бюджетної установи.

Також вказує на те, що старшим слідчим Шостого відділу СВ ТУ ДБР у м. Львові ( з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_8 раніше проводилось досудове розслідування під процесуальним керівництвом прокурорів Закарпатської обласної прокуратури у кримінальному провадженні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР від 18.01.2023 року за №0000002, у якому ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.

Адвокат зазначає, що при формулюванні обвинувачення зацікавлені прокурори та слідчий навмисно спотворили юридичну оцінку дій ОСОБА_4 : кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 364 КК зазначили одночасно що це діяння вчинено всупереч інтересам служби (юридичної особи-КБЗ) і тут же це діяння вчинено з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи (КБЗ).

При вручені ОСОБА_4 підозри, так і обвинувального акту прокурори Закарпатської обласної прокуратури та слідчий зазначили фактичні обставини правопорушення, які відповідають диспозиції не інкримінованої статті 364 КК України, а відповідають диспозиції ст. 212 КК України, тобто дії ОСОБА_4 та бухгалтера ОСОБА_9 визначені ними як умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовими особами підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Вважає, що слідчий та прокурори навмисно спотворили юридичну кваліфікацію бо тупо стверджують, що має місце умисне використання службовою особою - директором Карпатського біосферного заповідника та начальником відділу бухгалтерського обліку свого становища, вчинене всупереч інтересам служби тобто всупереч інтересам КБЗ; вчинили ці дії за попередньою змовою групою осіб, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи того ж Карпатського біосферного заповідника, що спричинило тяжкі наслідки у формі спричинення шкоди охоронюваним державним інтересам, що виразилося у ненадходженні до місцевих бюджетів грошових зобов`язань по сплаті належного розміру земельного податку за 2022 рік та 1 кв. 2023 року.

Адвокат вказує на умисне штучне створення тяжкості злочину.

Зазначає, що є підстави вважати, що прокурорами прокуратури Закарпатської області, за попереднім зговором з слідчими ДРБ СВ ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород), скоюється злочин, передбачений ч.2 ст.372 КК України, при цьому, оскільки зазначені особи проявляють особисту зацікавленість у негативних для ОСОБА_4 наслідках через незаконну підозру, психологічний вплив та необґрунтовані вимоги.

Відповідно до положень частини першої статті 77 КПК прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: в т.ч. якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

З урахуванням вищезазначеного, та на підставі статей 77, 81 КПК України адвокат просить слідчого суддю розглянути та задоволити клопотання у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого стч.2 ст.364 КК України про відвід старшого слідчого Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_5 , прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні .

Заявник та його представник в призначене судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, згідно якої просив подану заяву задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Слідчий Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Львові ( з дислокацією в м.Ужгород) та представник Закарпатської обласної прокуратури в призначене судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотань не подавали.

Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відкладення судового засідання з розгляду заяви про відвід слідчого та прокурорів, через неявку учасників судового розгляду, належним чином повідомлених про дату і місце розгляду справи, не забезпечить дотримання розумних строків розгляду справи та вимог ст.ст.28, 306 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за відсутності фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши заяву про відвід, матеріали що додані до неї, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З поданої заяви про відвід слідчого та прокурорів вбачається, що Шостим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород) за процесуального керівництва прокурорів Закарпатської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого стч.2 ст.364 КК України.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КПК України кримінальне провадження за правилами цього Кодексу здійснюється щодо будь-якої особи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 7 кримінального процесуального кодексу встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, повага до людської гідності.

Тобто, слідчий суддя при здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при вирішенні заявлених будь-якою із сторін вимог, зокрема, при розгляді заяви про відвід, зобов`язаний дотримуватися передбачених ст. 7 КПК України засад та встановити відповідність вимог та способу їх обґрунтування, доказування, вимогам КПК України.

Так, відповідно до ст. 9 КПК України засада законності передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості встановлює, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача ; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.ч.1, 2,3 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Обставини, що виключають участь слідчого та прокурора в кримінальному провадженні викладені у ст.77 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Системний аналіз положень ст.ст.77, 80 КПК України дає можливість дійти висновку про те, що заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність та особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого та прокурора від участі у судовому провадженні.

При розгляді заяви, слідчий суддя враховує, що незгода сторони захисту з процесуальними рішеннями чи діями прокурора або слідчого не є підставою для його відводу в розумінні приписів ст. 77 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що заявником можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора.

Слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що за статтею 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Слідчий та прокурор як сторона кримінального провадження з боку обвинувачення, мають рівне з стороною захисту право на збирання та подання до суду тих речей, документів, доказів, які, на їх думку, підтверджують позицію сторони обвинувачення, з огляду на задекларовані процесуальним законодавством засади змагальності сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, така упередженість може виникнути у зв`язку з наявністю у процесуального суб`єкта іншого процесуального статусу, родинних, професійних зв`язків, що можуть обумовити особисту зацікавленість, або з попередньою участю у цьому провадженні. Інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості слідчого та прокурора, мають бути обумовлені фактами.

Адвокат ОСОБА_3 у своїй заяві не наводить доводів, які б свідчили про наявність зазначених вище обставин, а в обґрунтування заявленого відводу посилається на те, що прокурорами прокуратури Закарпатської області, за попереднім зговором з слідчими ДРБ СВ ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород), скоюється злочин, передбачений ч.2 ст.372 КК України, при цьому, оскільки зазначені особи проявляють особисту зацікавленість у негативних для ОСОБА_4 наслідках через незаконну підозру, психологічний вплив та необґрунтовані вимоги.

Поміж цього, доводи представника заявника, фактично зводяться до не згоди зі змістом викладеного слідчим та прокурором запиту, однак в даному випадку останніми, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності, здійснюється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів на підтвердження чи спростування відомих обставин в рамках кримінального провадження, з метою повного та всебічного розслідування.

Фактично, в основу заяви про відвід покладені доводи про незгоду з процесуальними рішеннями та діями слідчого та прокурора, проте ці твердження не відносяться до обставин, що виключають участь слідчого та прокурора в кримінальному провадженні . Вказані обставини можуть слугувати підставою для оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про закікавленість в результатах кримінального провадження або існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого та прокурорів або з інших підстав, що у свою чергу, унеможливлювали б здійснення ними досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 року.

Зважаючи на встановлену необґрунтованість вимог заяви в цій частині та ненадання заявником інших доказів наявності обставин, визначених у ст. 77 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для відводу слідчого та прокурора.

На підставі викладеного слід прийти до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для відводу слідчого та прокурорів в кримінальному провадженні

Оскільки підстав для відводу, передбачених ст. 77 КПК України слідчим суддею не встановлено, враховуючи відсутність належного обґрунтування та достатніх доказів, які б обґрунтовано викликали у слідчого судді сумніви щодо неупередженості та заінтересованості слідчого та прокурорів , вважаю що підстав для відводу не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 80-81, 369-372 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією в м. Ужгород) ОСОБА_5 , прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000102 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого стч.2 ст.364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1