Справа №571/2078/24
Провадження № 1-кп/571/74/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000122 від 14.08.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою середньою освітою, перебуває по догляду за дитиною до 3 років, розлученої, відповідно до ст.89 КК України, є такою, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

07.08.2024 близько 23-ї години ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла близько 10 ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , яка лежала на ліжку. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_6 вийшла на подвір`я та присіла на ганок. Тоді ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, нанесла два удари ступнею правої ноги в обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин лівої половини обличчя (із синцем шкіри повік, підочної ділянки зліва) та закритого уламкового перелому нижньої стінки лівої орбіти, зі зміщенням медіального уламку доверху, які відповідно до висновку експерта №232 від 17.09.2024, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке викликало тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке викликало тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичних обставин у справі, винуватою у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що влітку, 07.08.2024 розшукувала свого співмешканця, який був відсутній 3 дні. Знайшла його у будинку ОСОБА_5 , лежачого на ліжку - спав, по запаху було чути, що він в стані алкогольного сп`яніння. В кімнаті було темно, тому вона присвітила собі телефоном. Також у ліжку була потерпіла. Зі злості почала її бити. Спочатку била долонею руки, а потім кулаком прямо по обличчю, поки та лежала. Могло бути, що нанесла близько десяти ударів. Її забрала від потерпілою дівчина, потерпіла в цей час вибігла на вулицю, знаходилася біля порогу. Поріг не освітлювався. Там вона також вдарила потерпілу, ногою в обличчя. Визнає, що побила сильно. Після події потерпіла звонила, щоб вона їй скинула гроші, вона скинула їй спочатку 1000 грн. , потім 3500 грн., 2500 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 у судові засідання 17.03.2025, 23.05.2025 не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла. У судовому засіданні 26.05.2025 підтвердила, що обвинувачена, яка прийшла з дитиною за чоловіком, лишилася сидіти з ними в компанії, де вживали різні спиртні напої. Обвинувачена також випивала. В подальшому дуже сильно її побила, розбила їй щелепу і причини для цього, як вона вважає, не було. Вона була змушена тривалий час лікуватися. Судове засідання, призначене 06.08.2025 відкладено за клопотанням потерпілої. У відкладене судове засідання 04.09.2025, будучи належним чином повідомленою не з`явилась та не повідомила про причини неявки.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Застосування примусового лікування обвинувачена ОСОБА_3 не потребує, що підтверджується довідками КНП "Рокитнівська БЛІЛ" (т.2 а.с.64-65).

При призначенні покарання, суд виходить із встановленої статтею 50 КК України її мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненому діянні та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повідомила, що частинами відшкодовувала кошти потерпілій, по місцю проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.68), має міцні соціальні зв`язки: проживає з матір`ю та дочкою, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с.69), на обліку у ДУ «Центр пробації» не перебуває (т.2 а.с.67).

Обвинувачена не працює, має дитину до 3 років, за якою здійснює догляд, крім того, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинено на грунті вживання алкоголю, як обвинуваченою , так і потерпілою. Вказана обставина є обтяжуючою для обвинуваченої, яка є матір`ю дитини, яка на той час була немовлям.

Отже, суд приходить до висновку про призначення їй покарання необхідного, достатнього для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, у виді позбавлення волі та ближче до найнижчої межі для даного виду покарання. Крім того, враховуючи, встановлені обставини, з`ясувавши думку сторін суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винної.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: відсутні.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: