Справа № 569/4702/25
УХВАЛА

23 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник власника арештованого майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2025 року у справі №569/4702/25 було задоволено клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в рамках кримінального провадження №0001870 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України про арешт майна та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль AUDI A4 (В/ НОМЕР_1 ), який належить на власності військовій частині; автомобіль MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).

Ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2025 року у справі №569/4702/25, провадження 1-кс/569/2025/25 про арешт майна, що опублікована у Єдиному державному реєстрі судових рішень .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки MERCEDES-BENZ E280, сірого кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Хмельницькому здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001870 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

07 березня 2025 року близько 13 години 30 хвилин на 134 км. автомобільної дороги «Городище-Рівне-Старокостянтинів» поблизу КПП військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 старший солдат ОСОБА_5 , керуючи автомобілем AUDI A4 (В/Н5480 Н9) виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою та допустив зіткнення. Внаслідок ДТП водій автомобіля AUDI A4 загинув на місці події, його пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, був госпіталізований ШМД, пасажир та водій автомобіля MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_7 звернулись за медичною допомогою у КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка» РОР.

07.03.2025 року слідчим третього СВ (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР у м.Хмельницькому провів огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів у ході якого було вилучено автомобілі AUDI A4 (В/Н5480 Н9) та MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 .

Вказані транспортні засоби було поміщено на майданчики зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вул.Барона Штейнгеля, 90, с.Городок, Рівненського району, Рівненська область та м.Рівне, по вул.Дворецька.

При накладені арешту на автомобілі в ухвалі було зазначено, що вказані транспортні засоби визнані речовими доказами, оскільки зберегли на собі інформацію, яка може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідні для подальшого проведення експертних досліджень, таких як судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2. (дослідження технічного стану транспортного засобу), судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічних досліджень, за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», тощо.

Від моменту вилучення транспортного засобу MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 і до моменту звернення із даним клопотанням про скасування арешту в частині користування вказаним транспортним засобом, минуло три місяці.

Вважає, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення огляду автомобіля та фіксування всієї необхідної інформації, а також для призначення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу та запрошення експерта для його фізичного огляду.

Всі інші слідчі дії (слідчий експеримент) з автомобілем можна здійснити і без обмеження прав у користуванні ним його законного власника, оскільки ми просимо скасувати арешт з автомобіля марки MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 лише в частині користування та лишити арешт у частині відчуження та розпорядження автомобілем.

Враховуючи викладене вище, вважає за можливе скасувати арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 у частині користування, що накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2025 року у справі №569/4702/25, провадження №1-кс/569/2025/25 передавши вказане майно його законному власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Вважає, що подальше тривале продовження дії арешту без права його відчуження та внесення змін у механізми автомобіля, суперечить завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, загальним принципам кримінального процесуального закону, зокрема таких як законність і недоторканість права власності, а також завданням застосування арешту майна та порушує конституційне право на власність

Представник власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримала в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що слідчими третього СВ (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому за процесуального керівництваРівненської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001870 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 12 березня 2025 року накладено арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно, а саме:

автомобіль AUDI А4 р.н. НОМЕР_6 , який належить на власності військовій частині НОМЕР_5 (згідно реєстраційних даних транспортного засобу Серія ЗХ № 081594)визначити місце зберігання зазначеного транспортного засобу на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вулиця Дворецька, місто Рівне.

автомобіль MERCEDES-BENZ Е280, р.н. НОМЕР_2 , який належить на власності ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), визначити місце зберігання зазначеного транспортного засобу на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою:вулиця Барона Штейнгеля, 90, с. Городок, Рівненського району Рівненська область.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що від моменту вилучення транспортного засобу MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 і до моменту звернення із даним клопотанням про скасування арешту в частині користування вказаним транспортним засобом, минуло три місяці. Всі інші слідчі дії (слідчий експеримент) з автомобілем можна здійснити і без обмеження прав у користуванні ним його законного власника, тому вказаний автомобіль необхідно повернути на відповідальне зберігання без зняття арешту.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити частково.

Передати безоплатно на відповідальне зберігання з правом користування та без права відчуження автомобіль марки MERCEDES-BENZ E280, р.н. НОМЕР_2 законному власнику ОСОБА_3 .

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8