Справа № 717/669/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника органу пробації: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Кельменці подання начальника Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою.

ВСТАНОВИВ:

Начальник Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області звернулася до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт .

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» 3886-IX від 18.07.2024 року(далі - Закон). Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП і дану статтю викладено в новій редакції, зокрема в ч.1 ст.51 КУпАП дано визначення дрібного викрадення чужого майна - дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та в ч.2 ст.51 встановлено, що дія, передбачена частиною першою цієї статті, передбачає відповідну відповідальність, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яким встановлено, що з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: 169.1.1. у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» 3886-IX від 18 липня 2024 року визначається, що дрібним викрадення чужого майна шляхом крадіжки вважається в тому випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, станом на 1 січня 2024 року, один неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення становить 1514 гривень.

Станом на 1 січня 2019 року, один неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення становив 960 гривень 50 копійок.

Аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто, станом на 22 грудня 2019 року, тобто дату вчинення ОСОБА_5 крадіжки, 1921 гривню.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року по справі №761/6351/20, ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст. 185 КК України за те, що 22 грудня 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні вагончика, який розташований в м. Київ, вулиця Вокзальна 1, впевнившись, що її дії несуть таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, зняла зі стіни вагончика, в якому перебувала, телевізор марки «OPERA» вартістю 1900 гривень, після чого помістила його під свою курточку та разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1900 гривень, що перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 192 гривні 10 копійок, проте з огляду на зміст положень Податкового кодексу та вказаного вище Закону, на момент вчинення засудженою злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 185 КК України, становить 1921 гривня, що перевищує розмір вартості викраденого майна.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення подання.

Представник Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 подання підтримала.

Засуджена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України

Відповідно до ч.1,2 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Дослідивши матеріали справи №717/669/25, ураховуючи те, що вартість таємно викраденого засудженою майна становила 1900 гривень, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону та положень Податкового кодексу настає кримінальна відповідальність, а саме 1921 гривні, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК принцип зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, засуджену за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , слід звільнити від покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року.

На підставі ст. 58 Конституції України ч.6 ст. 3, ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд.

Суддя