Справа № 197/890/25
Провадження № 1-кп/197/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000313 від 08.08.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Дніпропетровській області, Криворізького район, селище міського типу Широке, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ч. 1 ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 23.04.2024 по 05.08.2025, систематично вчиняючи психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває в близьких відносинах та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме: постановою Широківського районного суду від 03.05.2024, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 23.04.2024 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_7 ; постановою Широківського районного суду від 06.05.2025, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 16.04.2024 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_7 ; постановою Широківського районного суду від 11.08.2025, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 10.07.2025 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_7 ; 05.08.2025, приблизно з 14:00, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, умисно, безпідставно створив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якого, словесно ображав і принижував її, виражаючись нецензурною лайкою та погрожував застосуванням фізичного насильства. Крім того, достовірно знаючи, про тяжкий стан здоров`я потерпілої ОСОБА_7 та необхідність своєчасного прийняття ліків та їжі, умисно перешкоджав їх прийому, чим поставив життя та здоров`я матері під загрозу. Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій, потерпіла ОСОБА_7 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження честі та гідності, що викликає у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, тобто вказаними насильницькими діями заподіяв матері ОСОБА_7 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

22 серпня 2025 року між прокуроркою Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000313 від 08.08.2025 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №1308 від 12.10.2004), відповідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.08.2025, в приміщенні Криворізької південної окружної прокуратури за адресою: Дніпропетровська область місто Кривий Ріг, проспект Південний, 2, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений, його захисник та прокурор в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому вину визнає, розкаюється, та вказав на можливість виконання узгодженї міри покарання.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні підтвердила надання згоди на укладення такої угоди та просила її затвердити.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, а також з покладанням обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України та застосуванням обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, передбачених ст. 91-1 КК України

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурорка в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в обсязі обвинувачення, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_5 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_5 узгодженого покарання.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, судові витрати відсутні, долю речових доказів та документів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 174, 373, 374, 474-475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2025 року, укладену між прокуроркою Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі п. 1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, строком на 3 (три) місяці.

Речові докази та документи: копію рапорту від 16 квітня 2025 року, копію постанови ГВА № 194759 від 19 квітня 2025 року, копію термінового заборонного припису АА № 571145, копію протоколу про адміністративне правопорушення № 442759 від 16 квітня 2025 року, копію рапорту від 23 липня 2025 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 866607 від 23 липня 2025 року, копію медичного висновку ЛКК № 77/1, копію довідки про огляд сімейним лікарем, копію довідки від лікаря психіатра залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Відповідно до ч. 8 ст. 376 КПК України, копію вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1