Провадження № 1-кп/470/101/25
Справа № 470/649/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Вовчок Немирівського району Вінницької області, українцю, громадянину України, з професійно технічною освітою, розлученому, маючому на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимому, не працюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , що проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді бойового медика 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.5ст.407КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2024 року за №0001552 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не зменшились. Вважає, що продовжують існувати такі ризики як те, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Наявність вказаних ризиків на його думку доведено тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. На даній стадії свідки в справі не допитані судом, тому обвинувачений, матиме можливість впливати на свідків для зміни показань або відмови від надання показань у суді. Обвинувачений перебуваючи на свободі, може вживати заходи щодо перешкоджання об`єктивності розгляду, або ухилятися від суду, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. Посилаючись на зазначене, прокурор наполягав на продовженні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 заперечень щодо клопотання прокурора не висловили.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2025 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.07.2025 року, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн. Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2025 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, доходить висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу з огляду на таке.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

За змістом ч. 3, 4, 5ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Разом з тим, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, а отже може переховуватися від суду, шляхом не прибуття на виклики суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Таким чином, прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1ст. 177 КПК.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, суд зазначає, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще триває, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, питання щодо виклику та допиту свідків ще не вирішено, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, все ж може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану, до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , а також того, що судовий розгляд триває та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні є достатньо обґрунтованими, а тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 21 жовтня 2025 року включно.

Керуючись ст. 176-178,183,193,194,199,331,369,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 21 жовтня 2025 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1