КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3471/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

· 15 серпня 2022 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва (епізод від 29.12.2021) за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

· 30 жовтня 2023 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст.190 КК України (епізод від 26.07.2023) до позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців, на підставі ст.71 КК України засуджена за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 2 роки і 7 місяців;

· 29 липня 2024 року вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч.2 ст.190 КК України (епізод від 26.12.2023) до позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяці, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків засуджена до позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 8 (вісім) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 8 місяців.

На підставі ч.3 ст.78 КК України за правилами ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 9 місяців.

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що вона 24.07.2023 року, реалізуючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, на сайті магазину «Фокстрот» ТОВ «ФДТ-РИТЕЙЛ» здійснила замовлення мобільного телефону марки AppleiPhone моделі 14 Pro, 256 Гб на ім?я ОСОБА_10 та вказала адресу доставки - відділення ТОВ «Нова пошта» №75 за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 120. Маючи при собі заздалегідь придбану коробку з-під мобільного телефону аналогічної марки, в середині якої був муляж телефону, 27.07.2023 року вона направилася до приміщення відділення ТОВ «Нова пошта» №75 за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 120.

О 12 год. 40 хв того ж дня ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні відділення ТОВ «Нової пошти» за вищевказаною адресою, під час огляду отриманого відправлення, здійснила заміну коробки, в який перебував телефон, на коробку, яку в якій був муляж телефону, тим самим незаконно шляхом обману заволоділа мобільним телефон марки AppleiPhone модель 14 Pro, 256 ГБ, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 51999 грн., чим завдала ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» майнову шкоду на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правильність кваліфікації дії обвинуваченої, просить вирок змінити, через неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст.71 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 раніше судима за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024 за ч.2 ст.190 КК України. Кримінальне правопорушення, за яке її засуджено за новим вироком, вона вчинила 27.07.2023 року, тобто до ухвалення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024.

За таких обставин, як вважає прокурор, остаточне покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено за правилами частини 4 статті 70 КК України, а не за сукупністю вироків, як призначив суд першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, визначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 8 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначити, шляхом часткового складання покарань, призначених за новим вироком та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024, у виді позбавлення волі на строк 2 років і 9 місяців.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

До початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подано заяву, в якій вона повідомляє, що не заперечує проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченої та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 8 місяців.

На підставі ч.3 ст.78 КК України, за правилами ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців.

Призначене судом ОСОБА_7 покарання ч.2 ст.190 КК України відповідає засадам, визначених у ст.65 КК України та прокурором в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора у кримінальному провадженні про неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за сукупністю злочинів.

Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024 ОСОБА_7 була засуджена за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 8 місяців.

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_7 вчинила новий злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, 24 липня 2023 року, тобто до ухвалення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024.

Відповідно до положень частини 4 статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, як правильно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, суд, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , з урахуванням попереднього вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024, неправильно застосував положення ст.71 КК України, оскільки в даній ситуації остаточне покарання повинно бути призначене за правилами частини 4 статті 70 КК України.

За таких обставин підлягає виключенню з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_7 покарання за правиламист.71 КК України.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 8 місяців.

Виключити рішення суду про призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ст.71 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити, шляхом часткового складання покарання, призначеного за новим вироком, та покарання, призначеного за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2024, у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 9 місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4