Справа №212/8621/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000196 від 13 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , який 10 липня 2001 року народився, у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, здобув середню-спеціальну освіту, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимий.

та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором КРИВОРІЗЬКОЇ ПІВНІЧНОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисниці ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка у встановлений законом порядку не отримувала посвідчення водія на право керування транспортирним засобом та визнана винною постановою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2024 у справі № 212/7983/24 № 3/212/3285/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік; визнаним винним постановою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 у справі № 212/8446/24 № 3/212/3433/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік; визнаним винним постановою Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 у справі № 215/5287/24 № 3/215/2227/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік; визнаним винуватим постановою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 212/8725/24 № 3/212/3538/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік; визнаним винуватим постановою Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі № 215/7154/24 № 3/215/3166/24 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом на території Покровського району м. Кривого Рогу, чим ухилявся від виконання вищезазначених постанов.

Так, 15.12.2024 близько 21:13 годин, ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21063, по вул.. Романа Шухевича в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 не виконав постанову Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2024 у справі № 212/7983/24 № 3/212/3285/24, постанову Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 у справі № 212/8446/24 №3/212/3433/24, постанову Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 у справі № 215/5287/24 № 3/215/2227/24, постанову Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 212/8725/24 № 3/212/3538/24, постанову Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі № 215/7154/24 №3/215/3166/24, постанову Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2025 у справі № 212/12433/25 № 3/212/33/25 в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

У кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисниця в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочини передбачені ч. 1 ст. 382 КК України по ступеню тяжкості відносяться до нетяжких злочинів.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 .

На підставі викладеного суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину за ч. 1 ст.382 КК України за ознаками: в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 , повинен понести за вчинене кримінального правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення сторони домовились про покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дітей на утриманні немає, раніше не судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання судом є рецидив злочину.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості , правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень:

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 469, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 липня 2025 року у кримінальному провадженні за № 0000196 від 13 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України укладену між прокурором КРИВОРІЗЬКОЇ ПІВНІЧНОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 382 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: DVD-R диск, об`ємом 4.7GB, із відеозаписом за участю ОСОБА_4 ; DVD-R диск, об`ємом 4.7GB, із відеозаписом за участю ОСОБА_4 ; DVD-R диск, об`ємом 4.7GB, із відеозаписом за участю ОСОБА_4 ; DVD-R диск, об`ємом 4.7GB, із відеозаписом за участю ОСОБА_4 ; зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 30 липня 2025 року у порядку ст.615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_6