ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Київ

справа № 319/713/23

провадження № 51-217 км 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000321, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 цього Кодексу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 таприватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, - залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року вирок місцевого суду змінено в частині вирішення питання про долю речових доказів та постановлено речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який зберігається на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький,

просп. Інженерів, 1 повернути потерпілому.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 02 травня 2023 року, близько 07 год 58 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною автомобільної дороги в Кропивницькому районі Кіровоградської області, від с. Сасівка в напрямку смт. Компаніївка, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та наближаючись по другорядній дорозі до нерегульованого перехрестя з автодорогою Н-14 в Кропивницькому районі, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявивши особисту неуважність та безпечність при намірі переїзду нерівнозначного перехрестя, не впевнився в безпеці свого маневру, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та в порушення п. 16.11 ПДР виїхав на перехрестя, тим самим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по автомобільній дорозі Н-14, яка є головною дорогою, та з яким в подальшому на центрі нерегульованого перехрестя відбулося зіткнення.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувані судові рішення в частині вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що місцевим судом при розгляді кримінального провадження порушено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, а також зазначає про ігнорування апеляційним судом розгляду його клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру завданої майнової шкоди, заявленого в раніше поданій апеляційній скарзі.

Разом з цим, вказує, що судами попередніх інстанцій безпідставно відмовлено у стягненні на користь потерпілого ОСОБА_6 повної вартості транспортного засобу до моменту ДТП, а судом апеляційної інстанції неправильно вирішено питання щодо долі речового доказу - автомобіля «Volkswagen Passat», який залишено у власності потерпілого, що не забезпечило належне виконання приписів ст. 30 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон

№ 1961-IV).

Вважає, що апеляційний суд, переглянувши вирок місцевого суду в частині цивільного позову, порушив вимоги ст. 419 КПК України, адже відповідних доводів представника потерпілого повною мірою не перевірив та належної оцінки їм не надав, унаслідок чого передчасно залишив вирок суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог без змін.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи касаційної скарги.

Від представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 надійшли клопотання про проведення касаційного розгляду без їх участі.

Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія судів дійшла наступних висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація дій за ч. 1 ст. 286 КК України, у касаційній скарзі не оспорюються. Судовий розгляд проведено згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПКУкраїни передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПКУкраїни, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників і характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

Судом першої інстанції не дотримано вказаних положень процесуального закону, що в подальшому залишилося поза увагою апеляційного суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового провадження у місцевому суді потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_8 (Відповідач № 1) та приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (Відповідач № 2) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вважав, що наразі пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen Passat» відновленню не підлягає, а середня вартість подібного автомобіля на вторинному ринку сягає приблизно 250 000 грн, а тому на його користь підлягає відшкодуванню матеріальна шкода, пов`язана з втратою автомобіля, з Відповідача № 2 в розмірі 160 000 грн, а з Відповідача № 1 у сумі 90 000 грн.

Вирішуючи даний позов, суд зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей та доказів щодо розміру майнової шкоди, завданої

ОСОБА_6 внаслідок пошкодження автомобіля. Тому, в даному випадку розмір шкоди повинен доводиться самим потерпілим. Розмір шкоди не може визначатися абстрактно та повинен відображати реально понесені втрати майнового характеру внаслідок ДТП та бути достатнім для відновлення порушених прав потерпілого. На підтвердження вартості пошкодженого майна суду надано копію скріншоту з сайту AUTO.RIA, а також копію технічного паспорту на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

На підставі наведеного, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому в зазначеному в цивільному позові розмірі не надано, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника потерпілого стосовно незаконності вироку щодо необґрунтованої відмови у задоволенні заявленого цивільного позову, апеляційний суд зазначив наступне.

В ході апеляційного розгляду представник потерпілого надав суду висновок експерта № СЕ-19/112-24/9985-АВ від 20.08.2024, з якого убачається, що:

- ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер

НОМЕР_3 , станом на 02.05.2023 становить 230 052,90 грн;

- вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 02.05.2023 становить 1 084 907,97 грн;

- вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, на 02.05.2023 становить 230 052,90 грн.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що транспортний засіб «Volkswagen Passat» є фізично знищеним, оскільки вартість ремонту перевищує його вартість до ДТП, а тому розмір відшкодування матеріальної шкоди позивачу становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Також, вказаним судом зазначено, що представником потерпілого при розрахунку позовних вимог в суді апеляційної інстанції не надано оцінки тій обставині, що не встановлена вартість транспортного засобу після ДТП та, відповідно, не встановлена різниця між вартістю вказаного автомобіля до та після ДТП, що безпосередньо впливає на розрахунок суми збитку, тому встановлений позивачем розмір збитків не відповідає вимогам ст. 30 Закону № 1961-IV.

На підставі наведеного, апеляційний суд вказав, що у зв`язку з відсутністю відомостей про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, яка є необхідною для визначення розміру відшкодування у порядку ст. 30 Закону № 1961-IV, неможливо зробити висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість зазначеного в позовній заяві розміру майнової шкоди. А вартість даного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди у висновку експерта № СЕ-19/112-24/9985-АВ від 20.08.2024 не визначена, сторони кримінального провадження та апелянт клопотань про залучення експерта для визначення такої вартості не заявили, а суд, у відповідності до статей 332, 242 КПК України, з власної ініціативи залучити експерта у даному випадку не вправі, тому позбавлений можливості визначити залишкову вартість пошкодженого автомобіля, оскільки відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, є неможливим та суперечить вимогам чинного законодавства.

Проте, суд касаційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки вважає його неспроможним, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6367381 відповідальність під час керування транспортним засобом «Mercedes - Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_4 , застрахована ACK «Омега». Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 160 000 грн. Строк дії договору з 06 жовтня 2022 року по

05 жовтня 2023 року включно.

Проте апеляційним судом не враховано, що згідно висновку вказаної вище експертизи розмір матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу, відповідає його ринковій вартості станом на 02.05.2023 та становить

230 052,90 грн, а вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля дорівнює 1 084 907,97 грн, що в свою чергу свідчить про економічну недоцільність ремонту пошкодженого транспортного засобу, а тому, як наслідок, цей транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Жодних даних, які б свідчили про неналежність або недопустимість цього висновку експерта, за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до усталеної судової практики у справах за позовами про відшкодування шкоди, суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 (провадження № 14-25 цс23), у випадку економічної необґрунтованості ремонту транспортного засобу він вважається фізично знищеним, а відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному у ст. 30 Закону № 1961-IV, за яким позивач має передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, що відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, що відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій про відмову у стягненні на користь потерпілого вартості транспортного засобу до моменту ДТП з огляду на те, що у матеріалах провадження відсутні дані щодо залишкової вартості пошкодженого автомобіля «Volkswagen Passat» після ДТПта неправильне вирішення судом апеляційної інстанції питання долі речового доказу, а саме залишення у власності потерпілого залишків вказаного транспортного засобу, не забезпечило належне виконання приписів ст. 30 Закону № 1961-IV.

Наведене узгоджується із застосуванням указаної норми права в подібних правовідносинах, зокрема, в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 715/723/21 (провадження

№ 51-3764 км22) та від 04 квітня 2024 року у справі № 450/3185/22 (провадження № 51-4838 км23).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши вирок місцевого суду в частині цивільного позову, відповідних доводів представника потерпілого повною мірою не перевірив та належної оцінки їм не надав, унаслідок чого передчасно залишив це рішення в частині відмови в задоволені позовних вимог без змін, а також не вірно вирішив долю речового доказу - автомобіля «Volkswagen Passat».

Враховуючи наведене, ухвала апеляційного суду не відповідає приписам ст. 419 КПК України, а допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону у силу положень ч. 1 ст. 412 цього Кодексу є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, а кримінальне провадження - призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Водночас доводи представника потерпілого про порушення місцевим судом приписів ч. 3 ст. 349 КПК України є аналогічними доводам його апеляційної скарги, які були належним чином перевірені судом апеляційної інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Під час нового розгляду кримінального провадження апеляційному суду слід врахувати зазначене, дослідити всі обставини, які мають правове значення, та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, яке відповідатиме вимогам статей 370, 419 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3