Провадження №1-кс/127/7800/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000366 від 04.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 04.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат військової служби за мобілізацією на особливий період ОСОБА_6 проходить службу на посаді гранатометника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, згідно ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення норм законодавства України солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_6 гранатометник 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06.04.2024 року від начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , капітана медичної служби ОСОБА_7 рапортом вх. №75/4106 від 06.04.2024 року отримано інформацію, про не прибуття в розташуванні підрозділу в АДРЕСА_1 гранатометника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти, солдата ОСОБА_8 , який надає сумнівне документальне підтвердження перебування на реабілітації в закладі наркологічного профілю «ХЕЛП ПЛЮС» місто Вінниця з 15.02.2024 року. Направлення в даний заклад відсутнє. Даний заклад наркологічного профілю не сертифікований для надання медичної та реабілітаційної допомоги діючим військовослужбовцям ЗСУ.

Так, 06.04.2024, солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану вчасно не прибув із стаціонарного лікування до місця несення служби, а саме військової частини НОМЕР_1 із тимчасовою дислокацією у в АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту його встановлення працівниками Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним самовільне залишення військової частини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у солдата ОСОБА_6 , під час проходження військової служби за мобілізацією на посаді гранатометника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи обізнаним щодо вимог законодавства та відповідальності за незаконний обіг бойових припасів та вибухових речовин, достовірно розуміючи призначення та властивості бойових припасів та вибухових речовин, являючись гранатометником 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи прямий умисел, спрямований на придбання, зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, не маючи ні дійсного, ні уявного на це права, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав:

- 71 (сімдесят один) предмет, що схожий на патрон калібру 7.62 мм;

- 3 (три) предмети, що схожі на патрони калібру 8.6 мм;

- 10 (десять) предметів, що схожі на патрони калібру 5.45 мм;

- 17 (сімнадцять) предметів, що схожі на патрони калібру 12.7 та 14.5 мм;

- предмет схожий на вибухову речовину (пластид);

- предмет схожий на порох димний;

- предмет схожий на ручну гранату Ф1;

- предмет схожий на ручну гранату М67;

- предмет схожий на запал УЗРГМ,

які є бойовими припасами та вибуховими речовинами та за законодавством України не являються об`єктами дозвільної системи та можуть використовуватись тільки у військових та військово-тренувальних цілях військовослужбовцями Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України, після чого переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без передбаченого Законом дозволу до 13.06.2025, маючи увесь цей час можливість їх використати.

Так, 13 червня 2025 року в період часу з 14:20 години по 20:18 години під час проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих, працівниками поліції на території домоволодіння було виявлено та вилучено:

- 71 (сімдесят один) предмет, що схожий на патрон калібру 7.62 мм;

- 3 (три) предмети, що схожі на патрони калібру 8.6 мм;

- 10 (десять) предметів, що схожі на патрони калібру 5.45 мм;

- 17 (сімнадцять) предметів, що схожі на патрони калібру 12.7 та 14.5 мм;

- предмет схожий на вибухову речовину (пластид);

- предмет схожий на порох димний;

- предмет схожий на ручну гранату Ф1;

- предмет схожий на ручну гранату М67;

- предмет схожий на запал УЗРГМ.

14.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , доводиться наступними зібраними доказами, які перебувають в кримінальному провадженні:

?Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.06.2025;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2025 про дозвіл на проведення обшуку;

?Протоколом проведення обшуку від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 408 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 409 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 410 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 411 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 412 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 413 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 414 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 415 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 416 від 13.06.2025;

?Довідкою про категорію вибухонебезпечності № 417 від 13.06.2025;

?Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №260 від 13.06.2025;

?Актом знешкодження вибухових матеріалів № 80 від 13.06.2025;

?Протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.06.2025;

?Іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити менший розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 04.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

14.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 5 ст. 407 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зокрема санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може незаконно впливати на свідків, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має двох дітей та постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачає застосування виключного запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами вказаної статті встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких правопорушень, однак вчинених без застосування насильства або погрози його застосування та без загибелі людей. Таким чином відсутні перешкоди для визначення ОСОБА_6 застави в межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України.

При вирішенні питання щодо розміру застави, судом враховуються обставини та тяжкість правопорушення, а також характеризуючі дані підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також стан його здоровя, сімейний та матеріальний стан.

Крім того, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми законодавства, а також обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, стан його здоровя, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 13.06.2025 по 11.08.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя