Провадження № 1-кп/127/471/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 04 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000,00 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин протягом року після засудження за цією статтею, зокрема, він в невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 04.04.2025, у порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у невстановленому органом досудового розслідування місці, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP, яку в подальшому зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 04.04.2025, близько 14 год. 04 хв., ОСОБА_4 , проходячи по вул. Стрілецькій у м. Вінниці, неподалік буд. 14, з метою перевірки, відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції Відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність в нього заборонених речовин та засобів, він, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна психотропна речовина, обіг якої обмежено - PVP.

Цього ж дня, 04.04.2025 в період часу з 14 год. 46 хв. до 14 год. 49 хв. в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці, а саме навпроти буд.14 по вул. Стрілецькій у м. Вінниця, в присутності двох понятих, ОСОБА_4 , добровільно видав із кишені нагрудної сумки, поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною.

Згідно висновку експерта від 11.04.2025 в наданій на експертизу кристалічній речовині міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP. В досліджуваній кристалічній речовині масою 0,9239 г. маса PVP становить 0,7804 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що прогулюючись в м. Вінниці по вул. Стрілецькій і біля одного з дерев біфля тротуару знайшов згорток в якому знаходилась наркотична речовина. В подальшому, приблизно через 10 хвилин його було зупинено працівниками поліції. В ході спілкуванні з працівниками поліції він повідомив останнім, що у нього при собі наявна психотропна речовина, обіг якої обмежено PVP, який в подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 додатково суду зазначив, що призначений йому попереднім вироком штраф в розмірі 17000 грн. він не сплатив, оскільки не має постійної роботи та доходу. Про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 скарг на його поведінку до МКП «УК «Територія Комфорту» не поступало.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», вих. №1879 від 07.04.2025, ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням у вказаному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «ВОПНЛ ім. Ющенка», вих. №29/3486 від 10.04.2025, ОСОБА_4 на обліку у вказаній установі не перебуває;

З вимоги про судимість від 05.04.2025 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: вирком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000,00 гривень.

Згідно листа начальника ДУ Вінницького МВ філії «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у вказаній установі з 13.03.2025 на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000,00 гривень, який станом на 22.04.2025 не сплачено.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше судимий; маючи не зняту та непогашену судимість вчинив новий нетяжкий злочин; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, та відсутності обставин які обтяжують покарання обвинуваченого. З урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який маючи не зняту та не погашену судимість не став на шлях виправлення та вчинив новий умисний, нетяжкий злочин, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Крім того, відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025 (№127/40355/24) ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000 гривень, який станом на 03.09.2025 ОСОБА_4 не сплатив

Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 3 ст. 72 КК України визначено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуюється самостійно.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000 гривень, який станом на день ухвалення цього вироку не сплатив, суд вважає за необхідне, під час визначення ОСОБА_4 остаточного покарання, застосувати положення ст.ст. 71,72 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні до висновку експерта №СЕ-19/102-25/7973-НЗПРАП від 11.04.2025, становить 3565 грн. 60 коп.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-374 КПК України, ст.ст. 65-67, 309 КК України, суд -

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років позбавлення волі, та сплати штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17000,00 гривень за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2025, який виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати його фактичного затримання на виконання цього вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3565 грн. 60 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 (№127/10887/25) на майно, а саме: поліетеленовий пакет з кристалеподібною речовиною, який було упаковано до спец. пакету НПУ СУ PSP 1101195, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: PVP масою 0,7804 г, який упаковано до сейф пакету №200250519 та передано до камери зберігання речових доказів Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: