справа № 619/3217/25
провадження № 1-кп/619/418/25
ВИРОК

іменем України

19 червня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000254 від 12.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.06.2021 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, 18.02.2025 звільненого по відбуттю строку поокарання;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, положень про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а саме на придбання, зберігання та збут, в невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому в ході досудового розслідування місці, знайшов тим самим придбав корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62x39 АК в кількості 26 одиниць, які у подальшому переніс та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх подальшого збуту до 25.03.2025.

25.03.2025 в період часу з 12 год 10 хв до 12 год 30 хв ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями без передбаченого законом дозволу, зокрема, на незаконне зберігання та збут, діючи з корисливих мотивів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62x39 АК в кількості 26 одиниць, за наступних обставин.

Так, 25.03.2025 в період часу з 12 год 10 хв до 12 год 30 хв ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 зустрівся з останнім поблизу під`їзду житлового будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 чекати його у машині та через декілька хвилин ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходились корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62x39 АК в кількості 26 одиниць.

В свою чергу, ОСОБА_7 , в якості оплати за отримані бойові припаси та вибухові пристрої, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд.

25.03.2025 у період часу з 12 год 38 хв до 13 год 05 хв поблизу буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції: два предмети зовні схожих на артилерійські постріли ОФЗТ 30 мм з маркуваннями: 1) «156-84 А-670 М.ЬІЦ- підривач: 84 ЕЕ; задня поверхня 12-85»; 2) «156-84 А-670 М.ЬІЦ - підривач: 84 РК; задня 12-85», які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 є двома 30-мм пострілами з осколково-фугасно- запальними (ОФЗ) снарядами та відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення - бойових припасів;' предмет зовні схожий на підривач до ручних осколкових гранат типу УДЗ з маркуванням: «УДЗС 55-89», який відповідно до висновку судової вибухово- технічної експертизи від 28.03.2025 є підривачем УДЗ до ручних гранат РГО, РГН та відноситься до категорії вибухових пристроїв, до категорії бойових припасів не відноситься; предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати типу «РГН» з маркуванням на задній частині «РГН254-2-07», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 є корпусом ручної осколкової гранати РГН, промислового способу виготовлення, який в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати типу «Ф-1» з маркуванням «20», який відповідно до висновку судової вибухово- технічної експертизи від 28.03.2025 є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, який в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; предмети зовні схожі на набої, невідомого калібру в загальній кількості 26 одиниць, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи від 31.03.2025 є боєприпасами - бойовими проміжними патронами, калібру 7,62x39 АК, призначеними для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

Крім того, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, положень про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а саме на придбання, зберігання та збут, в невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому в ході досудового розслідування місці, знайшов тим самим придбав: чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 ; два підривані до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45x39 АК в кількості 100 одиниць які у подальшому переніс та зберігав за ісцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх подальшого збуту до 03.04.2025.

03.04.2025 в період часу з 15 год 52 хв до 17 год 24 хв ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями без передбаченого законом дозволу, зокрема, на незаконне зберігання та збут, діючи з корисливих мотивів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1; два підривані до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45x39 АК в кількості 100 одиниць, за наступних обставин.

Так, 03.04.2025 в період часу з 15 год 52 хв до 17 год 24 хв ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 зустрівся з останнім поблизу під`їзду житлового будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 чекати його у машині та через декілька хвилин ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходились чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1; два підривані до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45x39 АК в кількості 100 одиниць.

В свою чергу, ОСОБА_6 , в якості оплати за отримані бойові припаси та вибухові пристрої, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд.

03.04.2025 у період часу з 15 год 52 хв до 17 год 24 хв поблизу буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: предмети зовні схожих на чотири корпуси ручних осколкових гранати Ф-1, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 є чотирма корпусами ручних гранат Ф-1 в окремому стані (без засобів підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини; 2 предмети зовні схожі на підривачі типу УЗРГМ до ручних гранат з маркуванням: «66-74 УЗРГМ 583» та «166-75 УЗРГМ 583», які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 є двома підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат, є вибуховими пристроями, до категорії бойових припасів не відносяться. У своїй сукупності (штатному ' з`єднанні) два корпуси ручних гранат Ф-1 з двома підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат утворюють дві ручні гранати Ф-1, які відносяться до категорії бойових припасів; предмети зовні схожі на набої, калібру 5,45^39 АК в загальній кількості 100 одиниць, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи від 08.04.2025 є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у придбанні, зберіганні та збуту бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факти і обставини їх вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінальних проваджень, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення під час судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною п`ятою статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Частиною шостою статті 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження містять відомості на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинених злочинах та всі обставини, які ставляться йому у провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження № 288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, у них містяться дані про повідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 органу досудового розслідування обставин вчинення злочинів, які б не були встановлені ними на підставі показань свідків та інших доказів.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів обвинуваченого ОСОБА_4 , визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину повторно.

Мотиви призначення покарання.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 установлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе негативно.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостям про особу винного.

Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостям про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа № 750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У судовому засіданні прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого та наслідків дій винного, який свою вину визнав повністю.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 08 квітня 2025 року (справа № 619/1842/25; провадження № 1-кс/619/334/25) було накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуків.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

У судовому засіданні прокурор просив набої калібру 5,45х39АК у кількості 80 штук та калібру 7,62х39 АК у кількості 11 штукпередати на потреби ЗСУ, все інше майно знищити.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 суд вважає за необхідне передати вилучене майно, а саме набої відповідним державним органам, інше майно знищити.

З огляду на зазначене та відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03 квітня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 08 квітня 2025 року (справа № 619/1842/25; провадження № 1-кс/619/334/25), скасувати.

Речові докази по справі:

- набої калібру 5,45х39АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети) в кількості 80 штук; набої калібру 7,62х39 АК, призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети) в кількості 11 штук - конфіскувати та передати відповідно до розпорядження КМ України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 відповідному державному органу;

- предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати з підривачем на ручці якого наявне маркування «166-75 УЗРГМ 583» та поміщено до полімерного сейф-пакету PSP 3014520; предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати з підривачем на ручці якого наявне маркування «166-74 УЗРГМ 583» та поміщено до полімерного сейф-пакету PSP 3014524; предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати зеленого кольору з наявним маркуванням на корпусі «18» поміщено до полімерного сейф-пакету PSP 3014527; предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати зеленого кольору з наявним маркуванням на корпусі «2» поміщено до полімерного сейф-пакету PSP 3014526; полімерний згорток перемотаний ізоляційною стрічкою синього кольору в середині якого знаходяться предмети зовні схожі на набої у невідомій кількості та поміщено до полімерного сейф-пакету PSP3014525; два артилерійських постріли ОФЗТ 30 мм з маркуваннями: 1. «156-84 А-670 М.ЫЦ - підривач: 84 ЕЕ; задня поверхня 12-85»; 2. «156-84 А-670 М.ЫЦ - підривач: 84 РК; задня 12-85», які поміщено та запаковано до сейф- пакету «PSP3011435» разом з первинним упакуванням; підривач до ручних осколкових гранат типу УДЗ з маркуванням: «УДЗС 55-89», який запаковано до сейф-пакету НПУ: «PSP 1262046»; корпус ручної осколкової гранати типу «РГН» з маркуванням на задній частині «РГН254-2-07» упаковано до полімерного сейф-пакету; корпус ручної осколкової гранати типу «Ф-1» з маркуванням (поясненням) «20», упаковано до сейф-пакету Національної поліції України з первинною упаковкою WAR 1253016, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в Харківському НДЕКЦ МВС України: №№ СЕ-19/121-25/7672-БЛ від 31.03.2025 у розмірі 1591,80 грн; КСЕ-19/121-25/7738 від 28.03.2025 у розмірі 3979,50 грн; СЕ-19/121-25/7736-ВТХ від 28.03.2025 у розмірі 3183,60 грн; СЕ-19/121-25/8485-БЛ від 08.04.2025 у розмірі 1591,80 грн; СЕ-19/121-25/8476 від 10.04.2025 у розмірі 6367,20 грн; СЕ-19/121-25/7737-ВТХ від 28.03.2025 у розмірі 3979,50 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1