Провадження по справі №1-кс/522/4199/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву заявниці ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду поданої нею скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа №522/19392/17, провадження №1-кс/522/4170/25),

за участю сторін кримінального провадження:

заявниці ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду поданої нею скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа №522/19392/17, провадження №1-кс/522/4170/25).

В своїй заяві ОСОБА_3 просила суд відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги на підставі ч. 5 ст. 75 КПК України, оскільки він раніше приймав участь в розгляді поданих нею скарг у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просила задовольнити вказану заяву.

Крім того, просила суд зазначити, що вона перебуває у статусі потерпілої особи кримінальному провадженні, в рамках якого вона звернулася до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України.

Захисник підтримав обвинуваченого та просив суд задовольнити заяву про відвід.

Інші учасники провадження до суду не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суддя ОСОБА_4 надав заяву про неможливість участі в судовому засіданні у зв`язку із виконанням службових обов`язків.

Суд, дослідивши обставини по справі, приходить до таких висновків.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Так, заявниця ОСОБА_3 просила відвести слідчого суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги, на підставі ч. 5 ст. 75 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Так, суд зазначає, що діючим законом України не встановлено обмежень, щодо розгляду одним слідчим суддею скарг на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які надійшли від однієї і тієї ж особи в межах одного кримінального провадження.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці ОСОБА_3 , що відповідно до положень п.п 2.3.44-2.3.46 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів. (Підпункт 2.3.45 пункту 2.3 у редакції Рішення Ради суддів України від 15.09.2016 року № 58), у зв`язку з чим її скаргу було на законних підставах розподілено слідчому судді ОСОБА_4 по кримінальному провадженню для розгляду.

Слід зазначити, що незгода ОСОБА_3 з раніше прийнятими слідчим суддею ОСОБА_4 судовими рішеннями за її скаргами не є підставою для відводу слідчого судді в розумінні положень ст. 75 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст. 75, 76 КПК України для задоволення заяви заявниці ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , суд визнає доводи заявниці, необґрунтованими та безпідставними, та такими, що не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду поданої нею скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа №522/19392/17, провадження №1-кс/522/4170/25).

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що в задоволенні заяви заявниці ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду поданої нею скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа №522/19392/17, провадження №1-кс/522/4170/25), слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви заявниці ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду поданої нею скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 (справа №522/19392/17, провадження №1-кс/522/4170/25), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_6