Справа № 509/2885/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000383 від 11.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З вересня 2024 року по березень 2025 року, більш точну дату та час встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив скоїти крадіжку речей із домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , адже проживав там протягом тривалого часу, наглядаючи за домоволодінням у зв`язку з відсутністю господаря.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив вчинити таємне викрадення майна не за один раз, адже вважав, що за таких обставин господар домоволодіння не відразу виявить крадіжку і у нього буде достатній час розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Реалізуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_4 приблизно у вересні 2024 року, більш точного часу не встановлено, у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав газонокосарку марки «КЕДР» серії №00763 12-2021, код двигуна №40F розташованої на території домоволодіння.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 2267 грн. 15 коп.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 , приблизно у грудні 2024 року, більш точного часу не встановлено, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав розкладну алюмінієву драбину моделі «BAULICH», розташованої на території домоволодіння.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3416 грн. 59 коп.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір направлений на таємне викрадення майна, обвинувачений ОСОБА_4 приблизно 11 березня 2025 року, більш точного часу не встановлено, знаходячись на території вище вказаного домоволодіння шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав батареї опалення у кількості 4 шт. марки «Hi-Therm 22», моделі «Ні- Therm 22 тип» вартістю 25 130 грн. 76 коп. та системний блок LG з параметрами: Intel Pentium Dual-Core Е6500 2.93GHz, ОЗУ 1,99 Гб, HDD 500 Гб) вартістю 6 300 гривень та монітор марки Samsung SyncMaster S24B300 24" LED Monitor HD 1080p Ultra Slim HDMI VGA - Good вартістю 4300 грн., розташованих у житловому будинку.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 35 730 грн. 76 коп.

Усього внаслідок вказаних тотожних злочинний діянь, об`єднаних єдиним умислом і метою обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 41414 гривень 5 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину, завдані збитки поки не відшкодовані. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі. Цивільний позов не заявлений.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим умисного тяжкого злочину, позицію потерпілого, яким не заявлено цивільний позов, однак завдана шкода не відшкодована, особу винного, його сімейний стан, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.05.2025 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.05.2025 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- газонокосарку марки «КЕДР» серії № 00763 12-2021, код двигуна № 40F, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 вважати повернутою власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1