Справа № 574/661/24
Провадження 1-кп/574/51/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000663 від 14.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у тому, що 13.06.2024 близько 16 год. він, проходячи біля магазину, розташованого за адресою: с. Слобода Конотопського району Сумської області, вул. Шевченка, 1, побачив велосипед марки «Україна», що був тимчасово залишений на вулиці без нагляду ОСОБА_5 , який приїхав на даному велосипеді, поставив біля магазину, а сам пішов у середину. ОСОБА_6 , рсалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне заволодіння велосипедом, діючи в умовах воєнного стану в Україні, завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, переконавшись у відсутності поряд власника майна і сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 1091 грн., яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд запитав згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаної підстави.

Прокурор ОСОБА_4 також не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024№ 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 КУпАП.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн.

Ураховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні майна, вартістю 1091 грн., що є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то це діяння з 09.08.2024 підпадає під дію Кодексу України про адміністративні правопорушення та не є кримінально караним.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

У відповідності до положень ст. 479-2 КПК України судом було роз`яснено обвинуваченому підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, передбачену пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього КПК України, суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити кримінальне провадження №0000663 від 14.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ по справі - велосипед марки «Україна», який переданий на зберігання у потерпілому ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього та дозволити використовувати на власний розсуд.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 8-й годині 00 хвилин 28.05.2025 року в приміщенні Буринського районного суду Сумської області.

Суддя ОСОБА_1