Справа № 368/933/25
УХВАЛА

Іменем України

"09" липня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника ВК ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлик в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, освіта середня, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області засуджений 24.10.2023 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.03.2024 р. вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2023 року змінено, помякшено призначене за ч. 2 ст. 286 КК України покарання до 3 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки.

Початок строку покарання 21.06.2024 року.

Кінець строку покарання 21.06.2027 року.

1/3 строку покарання 21.06.2025 року.

Із подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат», завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, 3 рази заохочувався керівництвом установи та не мав дисциплінарних стягнень. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання колонія, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», який підтримав подання, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 107 КК України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області засуджений 24.10.2023 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.03.2024 р. вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2023 року змінено, помякшено призначене за ч. 2 ст. 286 КК України покарання до 3 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки, а в решті вирок суду залишено без змін.

Початок строку покарання 21.06.2024 року.

Кінець строку покарання 21.06.2027 року.

1/3 строку покарання 21.06.2025 року.

Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 21.06.2024 р. За час перебування у ДУ «Київський СІЗО» дисциплінарних стягнень та заохочень не має.

У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 20.08.2024 р.

20.08.2024 р. засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».

Станом на 21.06.2025 р. засуджений ОСОБА_5 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття:

1) не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин і за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність:

в) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК ( 2341-14 ).

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК ( 2341-14 ).

Щодо осіб, які вчинили злочин у віці до 18 років, суду необхідно з`ясовувати, де вони проживатимуть, працюватимуть або навчатимуться, якщо до них буде застосоване умовно-дострокове

звільнення від відбування покарання.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст.81КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 107 КК України, ОСОБА_5 діючих стягнень не мав, має три заохочення у період з 20.08.2024 по 01.07.2025 року, однак цей факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого з необережності злочину. Згідно вироку, злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення в 17 років та не маючи права керувати транспортним засобом.

Крім того, за обставин, встановлених судами, ОСОБА_5 не відшкодував шкоду потерпілій, не намагався з ними поговорити та попросити пробачення, навіть під час перебування у відпустках під час відбування покарання.

З матеріалів справи не встановлено підтверджень того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та його поведінка не зазнає позитивних змін.

Наявність трьох заохочень, отриманих перед датою настання пільги на застосування статті 107 КК України не свідчать про динамічний поступовий процес виправлення, хоча ці заохочення отримано за сумлінне ставлення до праці на виробництві .

Як вбачається з характеризуючи даних ОСОБА_5 та висновку щодо ступеня виправлення засудженого станом на 26.06.2025 року засуджений довів своє виправлення, однак така оцінка ступеня виправлення на думку суду є передчасною.

Суд, на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, вважає, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, однак ще не довів свого виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 107 КК України не встановлено.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, лише стає на шлях виправлення, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 107 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1