Провадження №: 1-кс/755/2477/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Оленегорськ російської федерація, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 13 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 13 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Органом досудового розслідування встановлено, що 13 липня 2025 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував вдома за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , разом з потерпілою ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_4 на грунті виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 шляхом заподіяння їй ударів наявним у нього ножем в область розташування життєво важливих органів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у вказаний час, лежачи на ліжку взяв до правої руки ніж, яким наніс один удар в область живота, спричинивши потерпілій своїми злочинними діями тяжкі тілесні ушкодження.

В подальшому, з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілу ОСОБА_8 було доставлено з місця події до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська 3.

Згідно довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 13 липня 2025 року, у ОСОБА_8 діагностовано торакоабдомінальне поранення справа наскрізне поранення правого купала діафрагми та правої частки печінки, гематоракс справа, гемоперитонеонум.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

13 липня 2025 року ОСОБА_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13 липня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, та тому існують ризики, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; можливість впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являючись за викликом до слідчого чи прокурора, з метою затягування кримінального провадження; можливість вчинити інше кримінальне правопорушенняоскільки відносно останнього 26 квітня 2019 року було скеровано обвинувальний акт до Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 296 КК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики наведені прокурором не обґрунтовані та не підтверджуються жодним чином, його підзахисний має постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`ям, тому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та адвоката щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, наявними у справі доказами, а саме даними, що містяться: у рапорті від 13.07.2025; у довідці з КНП «КМКЛШМД» від 13.07.2025 № 5253; у протоколі обшуку від 13.07.2025; у протоколах допиту свідків; у протоколі затримання в порядку ст. 208 КПК України; у протоколі особистого обшуку затриманого; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи у судовому засіданні, думку адвоката та підозрюваного, які заперечували у задоволенні клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з постанови про пред`явлення підозри, ОСОБА_4 підозрюється, відповідно до вимог ст. 12 КК України, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність його соціальних зв`язків.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчої судді, дають підстави вважати, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, може перешкоджати кримінальному провадженню, не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, можливість впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні, оскільки обізнаний про місце їх проживання, можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 діб, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ними, покладених процесуальних обов`язків.

Підстав для обрання відносно підозрюваному інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, слідча суддя не вбачає.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені вимогами ст. 177 та ст. 178 КПК України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідча суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчої судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі наведеного та, керуючись, ст.ст. 176 - 178, 182 - 184, 194, 196, 309 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 13 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення суми застави.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 вересня 2025 року (включно), та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 03 години 00 хвилин 13 липня 2025 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1