Справа № 708/448/25
Провадження № 1-кп/708/54/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001274 від 09.04.2025, за яким:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Охтирка Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, проходить військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву 67 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", учасник бойових дій, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, ранішене судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні "солдат", в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення психологічних страждань співмешканці, у період з 08.11.2024 до 08.04.2025 систематично вчиняв щодо ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилося у безпричинному висловлювані словесних образ, погроз, нецензурних словах, чим заподіяв шкоди її психічному здоров`ю, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладені в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

ОСОБА_4 під час його допиту у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини його вчинення. Додатково пояснив, що у них із дружиною систематично мали місце сварки, у чому він винен. Таку поведінку обумовлює наявними у нього бойовими травмами, зокрема контузією. Тому він є неврівноваженим та під час конфліктів не може себе контролювати. Наразі він розкаюється, для себе зробив відповідні висновки та має намір почати проживати окремо від ОСОБА_5 , оскільки спільне проживання завдає їй дискомфорт.

Заслухавши учасників суд дійшов висновку, що позиція обвинуваченого не викликає сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Його умисні дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої, суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує таке:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого, зокрема визнання своєї вини;

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, які обтяжують покарання; поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та/або лікаря психіатра, за місцем несення служби характеризується негативно та має посередні характеристики за місцем фактичного проживання.

Також суд приймає до відома надану на виконання ухвали досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

За таких обставин суд дійшов висновку, що для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та досягнення мети покарання наявні підстави для призначення йому покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України, а саме у виді двох років позбавлення волі.

Разом із тим, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відомості про особу ОСОБА_4 , повне визнання ним своєї вини у вчиненому та наявність у його діях щирого каяття, бажання виправитися, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому, на підставі ст. 75 КК України вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого покладає на останнього обов`язок пройти програму для кривдників (п. 5).

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.

Речові докази у справі відсутні.

Застосований ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченогост. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 пройти програму для кривдників строком 3 (три) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Контроль за виконанням вироку на період проходження військової служби покласти на командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби контроль за поведінкою останнього та виконанням обов`язків відповідно до вироку суду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем реєстрації.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 від 29.04.2025 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8