Справа № 338/65/25
Провадження № 11-сс/4808/187/25
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представників власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2025 року відмовлено в задоволені клопотання начальника СВ відділення поліції №2 (селище Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 про накладення арешту на нерухоме майно у межах кримінального провадження №0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просив ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задоволити клопотання начальника СВ відділення поліції №2 (селище Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :01:001:0031, :02:001:0037, :02:001:0135, :02:001:0133, :02:001:0131, :01:001:0154, :02:001:0001:02:001:0140; :02:001:0141; :02:001:0142; :02:001:0143; :02:001:0144; :02:001:0145; :02:001:0146; :02:001:0147; :02:001:0148; :02:001:0149; :02:001:0151; :02:001:0153, у вигляді заборони в розпорядженні ними.

Зокрема вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000006 встановлено, що посадові особи Гутянської сільської ради підробили державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Гута в урочищі «Ями» Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видано державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0030 та відповідно :01:001:0031, які розташовані в с. Гута, урочище «Ями» Богородчанського району Івано-Франківської області, для ведення особистого селянського господарства. Акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, станом на 31.12.2012 року, на підставі рішень 6 сесії 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради від 19.11.2003 року. Однак, у вказаних рішеннях та протоколі відсутні відомості про надання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказаних земельних ділянок.

За вказаних обставин, необґрунтованими є твердження слідчого судді про те, що слідчим в ході розгляду даного клопотання не надано доказів про ймовірність вчинення посадовими особами Гутянської сільської ради дій щодо підроблення державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Більше того, згідно протоколу допиту одного з депутатів 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради, рішення про передачу земельних ділянок у вказаному урочищі жителям с. Гута на сесіях сільської ради, на яких від був присутній, не приймалися.

Крім того, надалі зазначені земельні ділянки були відчужені за договором купівлі-продажу ОСОБА_14 . На підставі рішення 15 сесії 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради змінено цільове призначення земельних ділянок на призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та видано ОСОБА_14 державні акти на право власності на земельні ділянки. В подальшому земельні ділянки були придбані ТзОВ «Нова Гута». В тому числі, земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0030 поділена на 23 земельні ділянки, яким присвоєні відповідні кадастрові номери. Крім того, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0136 та :02:001:0138 зареєстровані на ОСОБА_15 , із кадастровими номерами :02:001:0132 та :02:001:0134 зареєстровані на ОСОБА_16 , з кадастровим номером :02:001:0152 зареєстрована на ОСОБА_17 .

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що вказані земельні ділянки є предметами кримінально протиправних дій, набуті ТзОВ «Нова Гута», в результаті вчинення посадовими особами колишньої Гутянської сільської ради Богородчанського району кримінального правопорушення. З метою недопущення відчуження незаконно виділених земельних ділянок, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Вважає, що безпосередньо в клопотанні про арешт майна, так і під час його розгляду було доведено необхідність арешту земельних ділянок, що забезпечить їх належне збереження в якості речових доказів, дасть змогу запобігти спробам їх відчуження, крім цього забезпечить належне проведення всіх слідчих (розшукових) дій та експертиз у даному провадженні. Так, за змістом клопотання і доданої до нього інформації з інтернет сайтів «Lun.ua» та «Guta-nova.com», ТзОВ «Нова Гута» здійснюється продаж відпочинкових будиночків, які побудовані на зазначених земельних ділянках та безпосередньо продаж самих земельних ділянок.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити вимоги апеляційної скарги;

- представники власників майна адвокат ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вважали, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, частина 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170, ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом відділення поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006, внесеному до ЄРДР 09.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що посадові особи Гутянської сільської ради підробили державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Гута в урочищі «Ями» Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Так, Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області 22.07.2005 року зареєстровано державний акт серії ІФ №066917 на право власності на земельну ділянку площею 1,7800 га в урочищі «Ями» в с.Гута Богородчанського району з кадастровим номером :01:001:0030, на ім`я ОСОБА_12 . Державний акт виданий на підставі рішення 6 сесії 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради від 19 листопада 2003 року.

Того ж дня, 22.07.2005 року видано державний акт серії ІФ №066918 на право власності на земельну ділянку площею 0,1979 га в урочищі «Ями» в с.Гута Богородчанського району з кадастровим номером :01:001:0031, на ім`я ОСОБА_13 . Державний акт також виданий на підставі рішення 6 сесії 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради від 19 листопада 2003 року.

Водночас, згідно перевірки архівних даних в рішеннях та протоколі 6 сесії 4 демократичного скликання Гутянської сільської ради від 19 листопада 2003 року відсутні відомості про передачу у власність ОСОБА_18 та ОСОБА_13 вказаних земельних ділянок.

Також слідством встановлено, що 04 вересня 2005 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 уклали договори купівлі-продажу №1948 та 1954 на згадані земельні ділянки з ОСОБА_14 , якому було видано 10 жовтня 2005 року, нові Державні акти серії ІФ №94060 та серії ІФ №94061.

В подальшому ОСОБА_14 змінив цільове призначення обох вказаних ділянок та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ 106451, зареєстрований 26 грудня 2005 року та серії ІФ 106452, зареєстрований 26 грудня 2005 року.

Надалі ОСОБА_14 , ймовірно, відчужив земельні ділянки ТзОВ «Нова Гута». Земельні ділянки були розділені на 23 ділянки, яким присвоєні окремі кадастрові номери. На цей час ТзОВ «Нова Гута» залишається власником 18 земельних ділянок, а інші ділянки перейшли у власність ОСОБА_16 , зокрема земельні ділянки кадастровими номерами :02:001:0132 та :02:001:0134 ; ОСОБА_15 - земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0136 та :02:001:0138 ; ОСОБА_17 - ділянка з кадастровим номером :02:001:0152.

В межах даного кримінального провадження, 23 квітня 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт земельних ділянок, які знаходяться у власності ТзОВ «Нова Гута» з кадастровими номерами :01:001:0031, :02:001:0037, :02:001:0135, :02:001:0133, :02:001:0131, :01:001:0154, :02:001:0001:02:001:0140; :02:001:0141; :02:001:0142; :02:001:0143; :02:001:0144; :02:001:0145; :02:001:0146; :02:001:0147; :02:001:0148; :02:001:0149; :02:001:0151; :02:001:0153, а також земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0132 та :02:001:0134, які належать ОСОБА_16 , земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0136 та :02:001:0138, які належать ОСОБА_15 , земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0152, яка належить ОСОБА_17 , із забороною розпорядження ними, з метою збереження речових доказів.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що надані слідчим матеріали кримінального провадження не доводять, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. На час розгляду клопотання жодній особі не повідомлено про підозру про вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які би на даному етапі давали підстав вважати, що власники майна, які на даний час володіють земельними ділянками якимось чином причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження не доведено наявність ризиків, а саме того, що незастосування заборони на використання та розпорядження майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України не може бути визнаний таким, що відповідає матеріалам провадження, оскільки факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування та приймаючи до уваги тривалість часу, який пройшов з моменту подій, які мають важливе значення для розгляду провадження, колегія суддів вважає, що судом було дотримано як норми національного законодавства, з якими пов`язано вирішення питання щодо накладення арешту на майно, так і вірно враховано практику ЄСПЛ щодо гарантії захисту права власності.

При цьому, доводами апеляційної скарги прокурора правильність такого висновку жодним чином не спростовано, оскільки додаткових обставин, ніж ті, що вказані у клопотанні прокурором не наведено і доказів на їх підтвердження не надано, а підстав, за яких клопотання підлягало б до задоволення колегією суддів під час апеляційного розгляду даного провадження не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5