Справа № 308/5444/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу СБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишани, Херсонського району Херсонської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час. У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон. На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації. В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних. Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 07.05.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території. Починаючи з 06 липня 2022 року прийнято на службу громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обійняв посаду «младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» із присвоєнням спеціального звання рядовий внутрішньої служби. Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у липні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняв посаду «младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Одночасно з цим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 06 липня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному органі "УСИН по Херсонской области". Перебуваючи на посаді «младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», ОСОБА_4 здійснював контроль за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи. Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з чим ОСОБА_4 у жовтні 2022 року виїхав із м. Херсон за місцем нової дислокації незаконного органу "УСИН по Херсонской области" (м. Генічеськ, Херсонської області), де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

В клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується доказами, зібраними на досудовому розслідування, а також вказано про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення тощо.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків, й неможливістю їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив врахувати, що одружений, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, він співпрацює зі слідством.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062, відомості про яке внесені 11.04.2025 в ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою від 17.04.2025 постановлено надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 11.04.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Комишани Херсонської області, мешканця за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою від 17.04.2025 постановлено обрати в кримінальному провадженні № 0000062 від 11.04.2025 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

24.04.2025 з 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 затримано в місті Миколаїв.

11.03.2025 слідчим за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину України ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

В копії повідомлення про підозру, доданого до розглядуваного клопотання, міститься підпис підозрюваного та його захисника про вручення їм такої.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно із ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема така підтверджується

рапортом про виявлений злочин від 13.06.2023 з додатними матеріалами;

протоколом огляду російського інтернет-ресурсу юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області;

відповідями на доручення з Херсонського управління ДВБ НП України;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.05.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.12.2024;

протоколом пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками від 04.12.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2025;

протоколом пред`явлення ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 22.02.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.02.2025;

протоколом пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками від 14.02.2025;

штатним розписом працівників незаконного "УСИН по Херсонской области";

Список молодшого і рядового складу в незаконному "УСИН по Херсонской области";

Список особового складу в незаконному "УСИН по Херсонской области"

тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду знайшов своє підтвердження з огляду на те, що підозрюваний тривалий час перебував на тимчасово окупованій території України, на виклик органу досудового розслідування неодноразово не з`являвся, не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Більш того тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (прим. санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої) свідчить про високу ймовірність реалізації підозрюваним означеного ризику.

Наявність заявленого стороною обвинувачення ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний тривалий час знаходився на тимчасово окупованій території України - в Херсонській області, на території якої постійно перебувають збройні сили російської федерації та створена окупаційна влада, з якими останній співпрацював , а відтак ймовірно заручився підтримкою окупаційної влади рф.

Також слідчий суддя враховує обставини, окрім вищевказаних, що характеризують підозрюваного, а саме те, що такий раніше не судимий, одружений, є батьком трьох неповнолітніх дітей.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину проти основ національної безпеки України в означений час, засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положенням ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тож при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.05.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1