Справа № 521/5664/25
Номер провадження:1-кс/521/1485/25
УХВАЛА

18 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000101 від 07.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання дізнавача, 06.04.2025 до ЧЧ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 12/10, працівники УПП в Одеській області зупинили військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та останній повідомив, що має при собі наркотичний засіб.

У ході огляду місця події було вилучено паперовий згорток та зіп пакет з речовиною кристалічного походження білого кольору, яку ОСОБА_5 зберігав для власного вживання (ЄО 11414).

За даним фактом дізнавачем СД відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 07.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

07.04.2025 постановою дізнавача виявлену речовину визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дізнавач у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку дізнавача, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки дізнавачем доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, дізнавачем у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що речі та предмети, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 12/10, можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою, яка ними володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, та необхідні для проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000101 від 07.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на паперовий згорток та зіп пакет з речовиною кристалічного походження білого кольору, які 06.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 12/10, вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити розпоряджатись, користуватись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6