Справа № 308/5601/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/336/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000611 від 04.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на речі вилучені в ході проведення огляду місця події від 03.04.2025, а саме:

- транспортний засіб марки «Renault Logan» білого кольору, з державним номерним (реєстраційним) знаком НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , який поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Мукачево, вул. Об?їзна, б/н.;

- 35 купюр номіналом 100 доларів США, з наступними серійними номерами: QA41083189A, QF04782359A, QA41083163A, QA41083166A, QE04782221A, QA41083125A, QE04782358A, QA41083140A, QA41083178A, QE04782348A, QA41083128A, QA41083158A, QA41083153A, PD06129230D, PL12337075B, PE51620736D, QA41083177A, QA41083159A, QA41083162A, QA41083161A, QE04782224A, QA41083160A, PE25708258B, QA41083127A, PT94514400A, QE04782356A, QE04782222A, QE15601559A, PB48305367L, QA41083192A, QA41083195A, QF04782223A, QF04782357A, QA41083200A, QE04782360А, та грошові кошти у загальній сумі 500 євро, а саме: 2 купюри номіналом 100 євро: WA8, WA; 7 купюр номіналом 20 євро: XА, UC, ST413782995, UE, UD, RP, UC675068270, та одна купюра номіналом 10 євро: UA, 2 купюри номіналом 50 євро: SA, VC, 10 купюр номіналом 5 євро: MА, WA, VB, VA , VA, VB, MА, VC4, TC, YA, належні ОСОБА_6 , які упаковано до спец. пакету НПУ СУ PSP3062711.

- мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Pro», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 , який упаковано до спец.пакету НУ CRI112825- шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої, або мали бути сплачені невстановленим на даний час особам та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них, орган досудового розслідування вбачає необхідність у накладенні арешту на дані речі. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані речі є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Вважає, що накладений арешт грубо порушує право ОСОБА_6 на вільне володіння, користування та розпорядження майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, його розумність та співрозмірність. Вищенаведене, у своїй сукупності, вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, щоОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про розгляд справи №308/5601/25, а про сам факт її розгляду дізнався лише 08 травня 2025 року після отримання судової повістки, надісланої засобами поштового зв`язку (АТ «Укрпошта»), на судове засідання, яке відбулося 25 квітня 2025 року. У зв`язку з цим, з метою реалізації свого права на отримання інформації про прийняте судове рішення, одразу після надходження вказаної повістки була здійснена спроба ознайомлення з відповідною процесуальною ухвалою шляхом Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.05.2025 є звернення до Єдиного державного реєстру судових рішень. Втім, ухвала судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року у справі №308/5601/25 була оприлюднена у публічному доступі на зазначеному ресурсі лише 12 травня 2025 року, що унеможливило ознайомлення з її змістом у більш ранній строк. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, адвоката ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила таку задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Приписи ст. 24 цього Кодексу гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000611 від 04 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що 03.04.2025 о 19:12 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Ужгород, вул. Єньківська, 40, працівниками ДПСУ затримано двох осіб: громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який мав намір незаконного перетнути державний кордон, та громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який за грошову винагороду доставив громадянина ОСОБА_6 до кордону для подальшого його перетину останнім.

Постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_10 від 04.04 2025 року який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні вилучені речі, визнано речовим доказом.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз.2 ч.1 ст.174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт вилученого майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Тому, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 в цій частині, як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк адвокату ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року, якою накладено арешт на майно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді