Номер провадження:1-кс/521/2933/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000745 від 10.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 10.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10.08.2025 о 01:43 годині до ЧЧ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, з підрозділів ДСНС надійшло повідомлення оператора «102», про загоряння сміттєвих баків за адресою: м. Одеса, вул. Крайня, буд. 1, кут вул. Бесарабської.

В результаті виїзду на місце події встановлено ознаки підпал, відомості внесенні до ЄО № 17430 від 10.08.2025.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Одеси, громадянин України, військовослужбовець, кулеметник кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги, що вилучене майно є речовим доказом, який зберіг на собі сліди злочину, з метою недопущення їх пошкодження та втрати та забезпечення їх належного зберігання.

Слідчий на адресу суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі та участі прокурора, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з положеннями п,. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, яке постановою слідчого від 11.08.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000745 від 10.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: сліди горіння, зі смітника чорного кольору, які упаковано до спеціального пакету CRI1204015.

Заборонити право користування та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1