Справа№510/473/25
Провадження №1-кп/534/168/25
ГОРІШНЬОПЛОАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 рокум. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , інших учасників кримінального провадження : представника ювенальної превенції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001585 від 01.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської, громадянки України, з базовою середньою освітою, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України,

встановив:

В невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбала наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежено та в подальшому зберігала його у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Надалі, 01.12.2024, ОСОБА_4 , слідуючи в якості пасажиру на рейсовому автобусі ««МАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався за маршрутом Україна (м. Харків) - Турція (м. Стамбул), на виїзд з території України через міжнародний пункт «Орлівка-Ісакча» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, 1, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, приховала вказаний наркотичний засіб - канабіс в своїй дорожній сумці серед особистих речей, таким чином намагалася незаконно перемістити його через державний кордон України з приховуванням від митного контролю при виїзді з території України та не заявила представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність у неї наркотичного засобу, тим самим засвідчила про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов?язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши зазначену речовину у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Далі, 01.12.2024 близько 02 год. 20 хв., під час здійснення спільного прикордонно-митного контролю та проведення митного огляду особистих речей та предметів перемішуваних громадянкою ОСОБА_4 , в її дорожній сумці серед особистих речей виявлено паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору візуально схожою на канабіс, загальною вагою брутто орієнтовано 4 г, обіг якого обмежено, який остання намагалася незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305КК України , закінченому замаху на контрабанду наркотичних засобів , тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю .

Допитана у судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй складі кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305КК України визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показала, що вона, на початку зими минулого року, після отримання в Україні паспорту громадянки України поверталась на автобусі з м. Кременчук додому, до своєї сім`ї, що проживає в Туреччині. При проведенні митного контролю і огляді речей в її дорожній сумці, серед особистих речей було виявлено та вилучено паперовий згорток з канабісом, якими напередодні в нічному клубі її пригостила невідома дівчина. Також обвинувачена ОСОБА_4 зазначила , що у скоєному кається, вона усвідомила свої дії і в подальшому більше ніколи не буде так вчиняти.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітня ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру наркотичного засобу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши неповнолітню обвинувачену ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 01.12.2024 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України , а саме : закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів , тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.305 КК України, а саме: закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітньої.

Також при призначенні неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, а саме те , що вона критично ставиться до своїх дій, зробила для себе належні висновки; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше не судима. Також відповідно до ст. 487 КПК України суд враховує умови життя та виховання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме те, що вона здобула неповну середню освіту та продовжує навчання , її неповнолітній вік, те , що вона має постійне місце реєстрації та проживання , за яким проживає з матір`ю та сестрою , а в даний час тимчасово проживає з бабусею з якою у неї добрі та доброзичливі стосунки.

Крім того, судом досліджено досудову доповідь органу пробації, згідно з якою повторне вчинення обвинуваченою злочинів має низький ступінь вірогідності, її виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, без обмеження чи позбавлення волі на певний строк , вона забезпечена всім необхідним для навчання , створені умови для її повноцінного виховання та розвитку.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду охарактеризувала обвинувачену з позитивної сторони ї пояснила, що її онука навчається, є неконфліктною дитиною, допомагає їй по господарству, має гарні довірливі стосунки з нею, сумує за своєю матір`ю та старшою сестрою , які проживають в Туреччині і має намір в майбутньому возз`єднатись із своєю сім`єю. Після вчиненого правопорушення її онука ОСОБА_4 стала більше часу проводити вдома, доглядає за нею під час хвороби, уникає спілкування із подругами, які безцільно проводять своє дозвілля.

За змістом статей 50, 65 КК України , особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченої, яка є неповнолітньою, навчається, раніше не судима.

Вирішуючи питання про те, яке покарання має бути призначене обвинуваченій, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме вчинення злочину вперше, неповнолітній вік обвинуваченої, відсутність достатнього життєвого досвіду, добровільне внесення грошових коштів в якості допомоги ЗСУ в розмірі 35000 грн. ,

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, який є замахом , оскільки обвинувачена хоча і виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин , які не залежали від її волі.

Інших обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

Щодо можливості призначення обвинуваченій ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті, застосувавши ст. 69 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, в редакції що діяла на час скоєння кримінального правопорушення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 27.04.2021 року (справа № 712/4384/20) вказав, що при застосуванні ст. 69 КК України, суди мають встановити не лише наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зі змісту ч. 1 ст. 69 КК України слідує, що призначення покарання, нижчого від найнижчої межі може мати місце в разі встановлення судами наявності таких кількох (мінімум двох) пом`якшуючих обставин, які обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінально - караного діяння.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох пом`якшуючих обставин не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК України.

Однак, з врахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_4 добровільно сплатила в благодійний фонд ЗСУ грошові кошти в розмірі 35000 гривень, суд вважає що, встановлені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і свідчать про щире каяття обвинуваченої , тому є законні підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 яка має на своєму рахунку власні кошти, покарання в межах санкцій ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 305 КК України із застуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України у виді штрафу, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 305 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті, гуманності, справедливості і не тягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Згідно із долученими до справи матеріалами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 було проведено судову експертизу, вартість якої становить 4775,40 грн.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 неповнолітня, є студенткою та не має самостійного заробітку, суд вважає, за можливо звільнити її від оплати витрат пов`язаних із залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривен.

Судові витрати пов`язані із залучення експерта віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2024 на майно , яке будо виявлено і вилучено у ОСОБА_4 01.12.2024 , а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 1,57 г, який міститься в сейф-пакеті експертної служби МВС України №6059671, прозору скляну трубку для куріння з металевим ковпачком та пластиковий брилок синьо-жовтого кольору, експрес-тест «NARK ІІ» - скасувати.

Речові докази:

-наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 1,57 г, який міститься в сейф-пакеті експертної служби МВС України №6059671, прозору скляну трубку для куріння з металевим ковпачком та пластиковий брилок синьо-жовтого кольору, експрес-тест «NARK ІІ» - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1