Провадження №1-кс/127/5348/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000229 від 31.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 31.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000229 від 31.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України закінчено та обвинувальний акт стосовно нього передано на розгляд до суду.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.12.2024, із усвідомленням усіх вказаних вище обставин, у ОСОБА_5 виник умисел на перешкоджання законній діяльності ЗСУ шляхом підпалів військових автомобілів або зруйнування чи пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, за грошову винагороду.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 , 02.12.2024 о 15 год. 50 хв., перебуваючи у м. Вінниці, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене, зв`язався за допомогою інтернет-сервісу для обміну повідомленнями «Telegram», використовуючи свій особистий обліковий запис «Telegram» із іменем « ОСОБА_7 » (зареєстрований за абонентським номером мобільного телефона НОМЕР_1 , ім`я користувача облікового запису « ОСОБА_8 »), з особою під псевдонімом « ОСОБА_9 » (ім`я користувача облікового запису сервісу «Telegram» « ОСОБА_10 »), яка у публічних каналах інтернет-сервісу «Telegram» пропонувала грошову винагороду за підпал різних об`єктів.

Надалі, у період з 10.12.2024 по 12.12.2024 ОСОБА_5 у ході обміну повідомленнями з вказаною особою під псевдонімом « ОСОБА_9 » неодноразово заявив про свою зацікавленість у вчиненні таких підпалів, повідомив про свою готовність їх вчиняти, запитав про особливості підготування та вчинення таких злочинів і порядок отримання оплати після підтвердження заподіяння суспільно небезпечних наслідків вчиненим, на що отримав від вказаної особи детальний перелік об`єктів майна із пропозиціями їх підпалів та розмірами грошових винагород за такі підпали, детальні інструкції з підготування, вчинення підпалів та підтвердження заподіяння шкоди такими підпалами, а також повідомив про особливості здійснення відповідних грошових переказів.

12.12.2024 о 17 год. 51 хв. ОСОБА_5 , попередньо ознайомившись з вказаними вище відомостями, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, надіслав особі під псевдонімом « ОСОБА_9 » відеозапис, на якому відображено будівлю із трансформаторами з розподільчою шафою, пропонуючи організувати підпал вказаної розподільчої шафи, на що отримав відмову через недостатню важливість народногосподарського значення вказаного об`єкта.

15.12.2024 о 19 год. 12 хв. ОСОБА_5 отримав від вказаної особи під псевдонімом « ОСОБА_9 » пропозицію здійснення підпалів двох трансформаторів, розташованих у м. Вінниці, із відомостями про їх точне розташування, із якою детально ознайомився того ж дня.

21.12.2024 о 16 год. 03 хв. ОСОБА_5 повторно ознайомився зі вказаною пропозицією підпалу двох трансформаторів та о 17 год. 56 хв., усвідомлюючи, що вказане завдання спрямоване на ослаблення держави, дестабілізацію суспільно-політичної обстановки, залякування місцевого населення, а вказані об`єкти мають важливе народногосподарське значення, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, повідомив особі під псевдонімом « ОСОБА_9 » про готовність вчинити вказані підпали, запитавши про розмір грошової винагороди за їх вчинення, на що отримав повідомлення про втрату актуальності вказаної пропозиції.

У подальшому, ОСОБА_5 , 21.12.2024 о 18 год. 02 хв., дізнавшись за вказаних обставин про неможливість отримання грошової винагороди за підпал трансформаторів та про наявність замовлень від невстановлених осіб на підпали військових автомобілів та адміністративних будівель, розуміючи, що діяльність ЗСУ під час особливого періоду та в умовах воєнного стану спрямована зокрема на забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності шляхом відсічі збройній агресії РФ, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ, заявив вказаній особі під псевдонімом « ОСОБА_9 » про свій намір підшукати військовий автомобіль для подальшого погодження із ним підпалу такого автомобіля.

30.12.2025, орієнтовно о 12 годині, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , заздалегідь усвідомлюючи як місцевий житель, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також на суміжних ділянках розташовані території військових частин та можуть бути наявні автомобілі ЗСУ, прибув за вказаною адресою для підшукання військових автомобілів, які відповідають критеріям як придатні для підпалу за грошову винагороду.

У подальшому, цього ж дня о 12 год. 22 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за вищезазначеною адресою, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, використовуючи власний мобільний телефон «Huawei Y5», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , зробив оглядовий відеозапис, на якому відобразив п`ять вантажних автомобілів військового захисного забарвлення, розташованих на території військової частини НОМЕР_4 ЗСУ поблизу огорожі.

Після цього, о 12 год. 28 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, використовуючи мобільний телефон із застосуванням власного облікового запису користувача сервісу «Telegram», надіслав особі під псевдонімом « ОСОБА_9 » описаний вище відеозапис для погодження підпалів вказаних автомобілів та отримання від нього точної суми грошової винагороди.

У ході подальшого спілкування з вказаною особою, яка тривала 30.12.2025 з 12 год. 37 хв. до 17 год. 44 хв., ОСОБА_5 отримав обіцянку, що у разі належного підтвердження відеозаписом вчинення підпалів та завдання шкоди автомобілям отримає грошову винагороду на суму 700 доларів США за підпал одного автомобіля або 1500 доларів США за підпал двох автомобілів, із тих що були відображені на вказаному вище відеозаписі, а також отримав запитані ним погодження та поради щодо деталей, у тому числі способу вчинення підпалу, інструкцій з підготування знарядь підпалу, підготування банківських карток для отримання грошової винагороди, а також заходів, які необхідно вжити для конспірації та уникнення відповідальності.

При цьому, 30.12.2024 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, на виконання отриманих від особи під псевдонімом « ОСОБА_9 » інструкцій та порад закупив частину з необхідних компонентів, зокрема дві пляшки легкозаймистих розчинників, які в подальшому переніс до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, про вказаний протиправний умисел ОСОБА_5 стало відомо стороннім особам, які повідомили про це співробітників УСБУ у Вінницькій області, якими у свою чергу було припинено подальшу протиправну діяльність ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто незакінченого замаху на вчинення дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливих період.

Наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.12.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами огляду від 21.01.2025, 10.02.2025, 12.02.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_5 обвинувачується у замаху на вчинення тяжкого умисного злочину, що становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України.

Санкцією ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

02.01.2025 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, який у подальшому продовжувався та строк дії якого закінчується 27.04.2025.

Наразі продовжують існувати наступні обґрунтовані ризики, пов`язані із тим, що у ОСОБА_5 наявні можливості:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- продовження аналогічної протиправної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, сторона обвинувачення стверджує, що ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, продовжують існувати, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

За процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000229 від 31.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

02.01.2025 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, який у подальшому продовжувався та строк дії якого закінчується 27.04.2025.

22.04.2025 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, направлено для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, здійснювати вплив на свідків.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.

Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

Оскільки, обставини на які посилався суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, норми ст. 176 КПК України, характеризуючі дані обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора доцільно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто 22.06.2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя